СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа № 905/33/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача не з'явився,

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради (вх.№368 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 16.08.2018, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Величко Н.В., час проголошення рішення - 16:05год., дата складання повного тексту рішення - 21.08.2018, у справі №905/33/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Івеста", м. Маріуполь, Донецька обл.

до Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька обл.,

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та зобовязання укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Івеста" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Маріупольської міської ради, в якій просило:

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 22.04.2010, зареєстрованого за №04.10.198.00027, на строк 5 років до 15.12.2019;

- зобов'язати Маріупольську міську раду укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.04.2010, зареєстрованого за № 04.10.198.00027.

Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200, 00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.12.2009 Маріупольською міською радою було прийнято рішення №5/38-6163 "Про розгляд клопотання про продовження строку оренди земельних ділянок ТОВ "Івеста", яким вирішено продовжити оренду строком на 3 роки земельних діляок: по вул. Київській, 48, площею 0, 0014га, кадастровий №:01:024:0189; по вул. 50-років Жовтня, 44, площею 0, 0016га, кадастровий №:01:006:0079 та бул. 50-років Жовтня, б/н, площею 0, 0016га, кадастровий №:01:025:0066, з орендною платою 7% від грошової оцінки землі. Пунктом 1 цього ж рішення затверджено технічну документацію по землеустрою щодо зазначених земельних ділянок. На підставі цього рішення 22.04.2010 між Маріупольською міською радою, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івеста", як орендарем, укладено договір оренди земельних ділянок з терміном дії на 3 роки - до 15.12.2012, договір нотаріально посвідчений 22.04.2010 за №401 і зареєстрований Донецькою регіональною філією ДП "Центр Державного земельного кадастру" за №04.10.198.00027 від 29.04.2010.

Позивач зазначає, що у подальшому між сторонами укладено додатковий договір від 04.07.2011 до договору оренди земельної ділянки, яким змінено строк дії договору з трьох років до пяти (до 15.12.2014) і змінено розмір орендної плати з 7% на 5% від грошової оцінки землі. Маючи намір скористатися переважним правом поновлення договору оренди на новий строк, позивач звертався до відповідача з листами-повідомленнями від 25.06.2014 №10, від 24.10.2014 №23, від 20.11.2014 №26 та надсилав проект відповідної додаткової угоди, але з боку Маріупольської міської ради не висунуто для погодження ніяких нових істотних умов договору та заперечень не надіслано у місячний строк після закінчення строку дії договору.

Позивач зазначає, що він продовжує виконувати свої зобовязання зі сплати орендної плати, продовжує користуватись земельними ділянками відповідно до мети та за цільовим призначенням.

На думку позивача, відповідач зволікає щодо укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Івеста" з даним позовом.

16.04.2018 від позивача до Господарського суду Донецької області надійшли уточнення пункту 2 прохальної частини позовної заяви, в яких позивач просить зобов'язати Маріупольську міську раду укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.04.2010, зареєстрованого за №04.10.198.00027, в запропонованій позивачем редакції, та які прийняті судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.08.2018 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Івеста" до Маріупольської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки та про зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.04.2010, зареєстрованого за №04.10.198.00027, в запропонованій позивачем редакції, задоволено; визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 22.04.2010, зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04.10.198.00027 від 29.04.2010, щодо надання в оренду земельних ділянок по вул. Київській, 48, площею 0, 0014га, кадастровий № :01:024:0189; по вул. 50-років Жовтня, 44, площею 0, 0016га, кадастровий №:01:006:0079 та бул. 50-років Жовтня, б/н, площею 0, 0016га, кадастровий №:01:025:0066 в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя на строк з 15.12.2014 до 15.12.2019 на тих самих умовах, визнавши укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.04.2010 в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення. Стягнуто з Маріупольської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івеста" судовий збір у розмірі 3 200, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що у позивача відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС; позивач протягом дії договору та після його закінчення належним чином виконував свої обовязки за договором оренди земельної ділянки. Позивач скористався переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення 24.10.2014 листа-повідомлення (тобто, не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, як це передбачено частиною 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі") та проекту додаткової угоди до договору оренди землі, з огляду на що заперечення відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення з листом-повідомленням та проектом додаткової угоди до договору оренди землі, не були прийняті судом. Відповідач у місячний термін з моменту надходження листа-повідомлення позивача не розглянув запропонований ним проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Крім того, спірна земельна ділянка після спливу строку договору, за актом приймання-передачі відповідачу не поверталась, що свідчить про фактичне продовження користування позивачем обєктом оренди.

Враховуючи, що дії позивача були направлені на добросовісне виконання вимог чинного законодавства щодо пролонгації договору оренди землі, а також наявність прямої вказівки закону щодо обовязковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі без прийняття рішення органу місцевого самоврядування, при обставинах, що склалися, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивач звернувся до Маріупольської міської ради листом від 25.07.2014 №10 щодо подовження терміну договору оренди земельної ділянки без проекту додаткової угоди; відповідач повідомив ТОВ "Івеста" про необхідність надання орендарем усіх передбачених діючим законодавством документів на подовження договору оренди, але документи позивачем надані не були. Тільки 20.11.2014 ТОВ "Івеста" знову звернулось до ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та у додатках був долучених проект додаткового договору.

Апелянт вважає, що позивачем суттєво порушено термін та умови процедури подовження договору оренди; не надано передбачених статтею 123 Земельного кодексу України документів. За таких обставин, управління земельних ресурсів Маріупольської міської ради листом №10 від 06.01.2015 повідомило позивача про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельних ділянок на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Разом з тим, Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 №295/2018 "Про переведення суддів" переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в газеті "Голос України" (№185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 "Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів" здійснено передачу судової справи №905/33/18, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду до Східного апеляційного господарського суду.

19.10.2018 справа №905/33/18 надійшла до Східного апеляційного господарського суду (вх.№368Д).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради на рішення Господарського суду Донецької області від 16.08.2018 у справі №905/33/18; призначено справу до розгляду на 27.11.2018 о 10:00год.

19.11.2018 від позивача до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1214), зазначає, що твердження відповідача про ненадання позивачем додаткової угоди є хибним і не відповідає обставинам справи; положення статті 123 Земельного кодексу України стосуються порядку надання земельної ділянки в користування, а не поновлення строку дії договору. Позивач також зазначає, що рада не приймала рішення у встановленому законом порядку про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки та про направлення на адресу позивача листа-повідомлення, а лист управління земельних відносин №10 від 06.01.2015 не може бути листом Маріупольської міської ради. Просить залишити рішення Господарського суду Донецької області від 16.08.2018 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, у судове засідання Східного апеляційного господарського суду 27.11.2018 представники апелянта та відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Хоча учасники судового процесу були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, про що у матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення 30.10.2018 як апелянту, так і позивачу копій ухвали суду від 23.10.2018 (а.с.218, 219).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів щодо належного та завчасного повідомлення учасників справи про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, а неявка у судове засідання їх представників не перешкоджає розгляду справи по суті, про що учасники справи були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2018, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом,

- рішенням Маріупольської міської ради "Про розгляд клопотання про продовження строку оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвеста" від 15.12.2009 №5/38-6163 було вирішено, зокрема, продовжити строк оренди на 3 роки земельних ділянок, які знаходяться в Орджонікідзевському районі: по вул. Київській, 48, площею 0,0014га, кадастровий №:01:024:0189; по б. 50 років Жовтня, б/н, площею 0,0016га, кадастровий №:01:006:0079; по б. 50 років Жовтня, б/н, площею 0,0016га, кадастровий №:01:025:0066 для роздрібної торгівлі у неспеціалізованих магазинах (експлуатація та обслуговування торгових кіосків з реалізації хлібо-булочних виробів без права зведення капітальних споруд; затверджено технічну документацію по землеустрою щодо зазначених земельних ділянок (а.с.8).

- 22.04.2010 між відповідачем (орендодавець) та позивачем (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - договір), відповідно до якого відповідач, згідно рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009 №5/38-6163, надає, а позивач приймає в строкове платне користування земельні ділянки, що знаходяться на території Орджонікідзевського району м. Маріуполя по вул. Київській, 48, площею 0,0014га, кадастровий №:01:024:0189; по б. 50 років Жовтня, б/н, площею 0,0016га, кадастровий №:01:006:0079; по б. 50 років Жовтня, б/н, площею 0,0016га, кадастровий №:01:025:0066 (а.с.9-11).

За умовами пункту 4.3 договору (в редакції додаткового договору від 04.07.2011 (а.с.12)) орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки (на рік), а з 29.03.2011 в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (на рік).

Відповідно до пункту 3.1 договору (в редакції додаткового договору від 04.07.2011) договір укладено терміном на 5 років до 15.12.2014.

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 6.5 договору, передача земельної ділянки орендодавцю здійснюється протягом пяти днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі обєкту оренди.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункт 7.1 договору).

Цей договір зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис 29.04.2010 №04.10.198.00027, посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_1 та зареєстровано у реєстрі за № 401.

- На виконання пункту 3.1 договору 26.06.2014 позивач листом-повідомленням за вих. №10 повідомив відповідача про намір пролонгувати договір оренди земельних ділянок на новий строк (а.с.21).

- Листом вих. №031-188/2 від 05.08.2014 відповідач повідомив позивача про те, що після надання в Маріупольську міську раду всіх передбачених діючим законодавством документів (технічної документації з землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі), управлінням земельних відносин буде підготовлений проект рішення про продовження строку договору оренди земельної ділянки (а.с.65).

- 24.10.2014 позивач направив на адресу відповідача лист-повідомлення вих. №23 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк разом із проектом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, як того вимагають положення законодавства (а.с.22).

Зі змісту проекту додаткової угоди вбачається, що позивач пропонував відповідачу викласти пункт 3.1 договору оренди земельної ділянки від 29.04.2010 №04.10.198.00027 у наступній редакції (на тих самих умовах і на той самий строк): "пункт 3.1. Договір укладено терміном на 5 (пять) років (до 15 грудня дві тисячі девятнадцятого року)" (а.с.23).

- 20.11.2014 позивач подав відповідачу повторно лист-повідомлення вих. №26 про поновлення договору оренди землі разом із проектом додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (а.с.25).

- Листом вих. №16-4054-03 від 11.12.2014 відповідач повідомив, що після надання до Маріупольської міської ради документів, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, управлінням земельних відносин буде підготовлено відповідний проект рішення, після чого питання щодо передачі у користування земельної ділянки буде розглянуто на сесії міської ради (а.с.26).

- Листом №10 від 06.01.2015, Управління земельних ресурсів Маріупольської міської ради повідомило позивача про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (а.с.69).

- 21.01.2015 позивач звернувся до відповідача з листом вих. №2, в якому посилався на те, що відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", орендодавцем (відповідачем) у листі від 11.12.2014 не було висловлено заперечень щодо умов поновлення договору оренди землі, просив повідомити про підстави відсутності наміру поновити дію договору оренди землі (а.с.70).

- У листі №267/1 від 20.02.2015 Управління земельних ресурсів Маріупольської міської ради посилалось на те, що прийняття рішення про надання права користування є не обовязком відповідного органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, а їхнім правом і виступає формою реалізації такими органами своїх прав щодо володіння та розпорядження відповідними землями від імені українського народу в силу приписів статті 116 Земельного кодексу України. Також зазначив, що після надання до Маріупольської міської ради документів, передбачених статтею 123 Земельного кодексу України, управлінням земельних відносин буде підготовлено відповідний проект рішення, після чого питання щодо передачі у користування земельних ділянок буде розглянуто на сесії міської ради (а.с.71).

Місцевим господарським судом також встановлено, що

- у позивача відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС (а.с.20, 68).

- Спірні земельні ділянки після спливу строку договору за актом приймання-передачі відповідачу не повертались, що свідчить про фактичне користування позивачем обєктом оренди.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Частинами 1, 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі", до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Як встановлено частиною 4 цієї статті, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, передбачена частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої законом процедури та наявності волевиявлення сторін.

Так, для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі відповідно до частин 1-5 статті 33 цього Закону необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- орендар не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач належно виконує свої обовязки за договором, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази про відсутність заборгованості у позивача зі сплати податків, зборів, платежів. Відповідач вказаного не заперечує та жодних доказів, як того вимагають статті 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, що позивачем неналежно виконуються обовязки за договором суду не надав.

Позивач відповідно до положень договору та вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" повідомив відповідача про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, а саме, 25.06.2014 (тобто, більш як за 5 місяців, на виконання умов договору) надіслав відповідне повідомлення, а 24.10.2014 (тобто, більш як за 1 місяць, як цього вимагає стаття 33 Закону України "Про оренду землі") надіслав повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, до якого додано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

Доказом отримання відповідачем повідомлення позивача про поновлення договору оренди на новий строк від 25.06.2014 є відповідь ради від 05.08.2014 на дане повідомлення; належні докази надсилання повідомлення від 24.10.2014 з проектом додаткової угоди до договору оренди землі містяться у матеріалах справи, а саме, опис вкладення у цінний лист та поштова квитанція (а.с.24); 24.11.2014 позивачем було надіслано повторно повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк з доданим проектом додаткової угоди.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що позивач звернувся до Маріупольської міської ради листом від 25.07.2014 №10 щодо подовження терміну договору оренди земельної ділянки без проекту додаткової угоди, оскільки, по-перше, позивач звернувся до відповідача із листом щодо подовження строку договору оренди 25.06.2014, що не суперечить умовам договору, а по-друге, у будь-якому випадку позивачем дотримані вимоги частин 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" щодо звернення до відповідача не пізніше як за 1 місяць до закінчення строку дії договору, а саме, 24.10.2014 із повідомленням, до якого додано проект додаткової угоди до договору оренди землі.

Відтак, доводи апелянта, що тільки 20.11.2014 ТОВ "Івеста" знову звернулось до ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та у додатках був долучених проект додаткового договору спростовуються матеріалами справи, оскільки 20.11.2014 позивач звернувся до відповідача повторно.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що позивачем було дотримано процедуру реалізації переважного права на поновлення договору відповідно до вимог частин 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

А доводи апелянта, що позивачем були суттєво порушені термін та умови процедури продовження договору оренди землі матеріалами справи не підтверджуються.

При цьому, позивачем не пропонувалось змінити умови договору оренди, а було порушено питання виключно щодо укладення договору на новий строк на тих самих умовах.

Судова колегія зазначає, що законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов'язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

- розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

- узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

- за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

- укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

- орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

- може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача відповідачем про наявність у нього заперечень щодо поновлення договору оренди на новий строк та прийняття з цього приводу відповідного рішення.

У матеріалах справи містяться лише два листи Маріупольської міської ради від 05.08.2014 та від 11.12.2014, в яких відповідач посилається на необхідність надання передбачених статтею 123 Земельного кодексу України документів, які, як вказує апелянт в апеляційній скарзі, позивачем надані не були.

Судова колегія зазначає, що Закон України "Про оренду землі" не передбачає надання орендарем в обовязковому порядку інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди.

Поряд з цим, згідно матеріалів справи, позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства, яким передбачено, що користування земельною ділянкою здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знайшло своє відображення в пункті 1 рішення Маріупольської міської ради №5/38-6163 від 15.12.2009, яким була затверджена технічна документація по землеустрою зазначених вище земельних ділянок.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, в силу вимог пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельних ділянок) вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Проте, матеріали справи не містять відповідного листа-повідомлення Маріупольської міської ради щодо прийнятого ним рішення стосовно відмови у поновленні договору оренди на новий строк.

Лист управління земельних ресурсів Маріупольської міської ради №10 від 06.01.2015 про відсутність наміру поновлювати дію договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, не може розцінюватись судом як письмові запереченнями орендодавця у розумінні частини 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки управління земельних ресурсів не є орендодавцем за договором оренди.

Рішенням Маріупольської міської ради №6/31-3827 від 26.11.2013 затверджено Положення про Управління земельних відносин Маріупольської міської ради (яке є у вільному доступі у мережі Інтернет), згідно якого Управління є виконавчим органом міської ради, який забезпечує організацію та контроль за виконанням умов договорів оренди землі та виконанням орендарями обов'язків відповідно до укладених договорів.

Крім того, заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

А лист управління таких заперечень орендодавця не містить.

За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обовязків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже, і на укладення додаткової угоди до договору.

Таким чином, встановивши дотримання орендарем процедури і строків звернення позивачем до відповідача з повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання відповідачем встановленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обовязку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та надати згоду або обґрунтовані заперечення - поведінку відповідача не можна визнати добросовісною.

Разом з цим, частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу:

- користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору.

При цьому, необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке обґрунтоване заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Матеріали справи свідчать, що Маріупольська міська рада у встановленому частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" порядку не повідомила позивача щодо прийнятого нею рішення стосовно поновлення договору оренди на новий строк, що, у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідачем не спростовується, що позивач продовжує користуватися земельними ділянками.

Матеріали справи не містять доказів заперечення орендодавця після закінчення строку дії договору оренди землі проти такого користування, як і не містять доказів, що відповідач звертався до позивача із вимогою про звільнення земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з урахуванням, що дії позивача були направлені на добросовісне виконання вимог чинного законодавства щодо пролонгації договору оренди землі, а також наявність прямої вказівки закону щодо обов'язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі при обставинах, що склалися, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Правові висновки щодо застосування положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" в силу статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховані судом апеляційної інстанції при розгляді спірних правовідносин, викладені у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

При цьому, судова колегія зазначає, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку. За результатами розгляду цієї вимоги суд першої інстанції відновив порушене право позивача, установивши належне виконання позивачем умов договору оренди земельних ділянок, продовження користування ними після закінчення дії договору, сплату орендної плати за користування спірними земельними ділянками після закінчення строку дії договору оренди та неспростування цих фактів відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 16.08.2018 у справі №905/33/18 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 16.08.2018 у справі №905/33/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення; порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.11.2018

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов