ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.

м. Київ

Справа № 911/1693/18

Суддя Черногуз А.Ф., при секретарі Білій О.А., розглянув в порядку загального позовного провадження

позов Фермерського господарства "Гранд" (08340, Київська обл., Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Нова, буд. 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" (04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 9, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни (АДРЕСА_1)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, від ІНФОРМАЦІЯ_2 за №49,

за участю представників:

позивача: Резнікова Г.І. (дов. б/н від 27.06.2018);

відповідача: Опольський В.С. (дов. б/н від 30.10.2018);

третьої особи: Даниленко Є.М (ордер КС №458048 від 01.11.2018, адв.свід. ВН №000226).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 01.08.2018 Фермерського господарства "Гранд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., від ІНФОРМАЦІЯ_2 за №49.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2018 вказану позовну заяву залишено без руху.

16.08.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем, на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 07.08.2018, було подано заяву б/н від 16.08.2018 про усунення недоліків позовної заяви. Суд, перевіривши подані документи, встановив, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Крім того, 16.08.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 20.08.2018 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2018 в порядку ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 21.08.2018 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.09.2018, встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

В судовому засіданні 27.08.2018 суд заслухав пояснення представників Фермерського господарства "Гранд", вони підтримали подану заяву в повному обсязі, надали суду для огляду оригінали документів, що витребовувались ухвалою суду від 20.08.2018. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" в судове засідання не з'явились, пояснень по суті заяви не надали, хоча належним чином були повідомлені про розгляд заяви судом.

Ухвалою від 27.08.2018 заяву Фермерського господарства "Гранд" про забезпечення позову задоволено, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 18,55 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_6); заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" (, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 9), а також уповноваженим органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у томі числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії, реєстраційні дії, пов'язані з переходом прав власності (реєстрацію прав власності, інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) на нерухоме майно: земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 18,55 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_6); заборони усім державним кадастровим реєстраторам, у тому числі державним кадастровим реєстраторам Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 18,55 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5, у тому числі дії, спрямовані на поділ, об'єднання, внесення будь-яких змін до відомостей про вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

03.09.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 03.09.2018 представники сторін не з'явились, суд відклав проведення підготовчого засідання на 25.09.2018, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістову Тетяну Іванівну.

В судовому засіданні 25.09.2018 суд заслухав пояснення представника позивача, інші учасники справи в судове засідання не з'явились, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 02.10.2018.

02.10.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 02.10.2018 суд заслухав пояснення представника позивача, інші учасники справи в судове засідання не з'явились, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 23.10.2018; задовольнив клопотання позивача б/н від 02.10.2018 про витребування доказів; витребував у приватного нотаріуса Секістової Тетяни Іванівни другий примірник договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 18,550 га (адреса: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5) від ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у реєстрі за № 49, який було укладено між ФГ "Гранд" та ТОВ "Фермерська компанія "Гранд КМ", та належним чином завірену його копію; в порядку ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів; визнав обов'язковою явку у судове засідання представників сторін та третьої особи.

В судовому засіданні 23.10.2018 суд заслухав пояснення представника позивача, інші учасники справи в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали від 02.10.2018 не виконали, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 05.11.2018; повторно витребував у приватного нотаріуса Секістової Тетяни Іванівни другий примірник договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 18,550 га (адреса: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_5) від ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у реєстрі за № 49, який було укладено між ФГ "Гранд" та ТОВ "Фермерська компанія "Гранд КМ", та належним чином завірену його копію; визнав обов'язковою явку у судове засідання представників сторін та третьої особи. Крім того, судом оголошено ухвалу про стягнення з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни (свідоцтво №7058, адреса: АДРЕСА_1) в дохід Державного бюджету України штрафу у розмірі 5286,00 грн в порядку п. 1 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України.

05.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області третьою особою подано клопотання третьої особи, якому вона повідомила суд про неможливість виконання ухвал суду від 02.10.2018, від 23.10.2018, позаяк примірник запитуваного договору був вилучений в ході обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2018 у справі 757/15019/18-к, що підтверджується протоколом обшуку від 05.04.2018, та просила скасувати ухвалу суду від 23.10.2018 про накладення штрафу.

05.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано відзив на позов, в якому він заперечив проти останнього.

05.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті або закриття провадження у справі, порушеної в рамках кримінального провадження № 0002612.

В судовому засіданні 05.11.2018 суд заслухав пояснення сторін та третьої особи, відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, встановив позивачу строк для надання відповіді на відзив до 14.11.2018, встановив третій особі строк для надання пояснень до 14.11.2018, оголосив прокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 19.11.2018.

Ухвалою від 09.11.2018 суд відмовив третій особі у задоволенні клопотання про скасування ухвали суду від 23.10.2018 про накладення штрафу.

14.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано клопотання про зобов'язання директора відповідача з'явитись у судове засідання, а також клопотання про витребування документів у відповідача.

Крім того, 14.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем подано відповідь на відзив.

14.11.2018 через канцелярію Господарського суду Київської області третьою особою подано пояснення третьої особи по суті спору.

В судовому засіданні 19.11.2018 суд заслухав пояснення сторін та третьої особи, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач проти позову заперечив. Серед іншого, суд відмовив у задоволенні клопотань позивача про зобов'язання директора відповідача з'явитись у судове засідання, а також клопотання про витребування документів у відповідача.

Позов обґрунтований наступним:

- єдиним засновником та головою Фермерського господарства "Гранд" був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1;

- єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 є його мати - ОСОБА_6, у зв'язку з чим 19.02.2018 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2018 проведено зміну засновника та голови Фермерського господарства "Гранд" на ОСОБА_6;

- 02.02.2018 позивачу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_5, перереєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрованого за № 49;

- заявник наголошує на тому, що договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 49 з боку Фермерського господарства "Гранд" підписано ОСОБА_5, тоді як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з наведеним, на думку позивача, вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає що при посвідченні спірного договору, нотаріусом було перевірено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Єдиного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат». Водночас, інформація розміщена в них не містила даних щодо смерті ОСОБА_5 або факту зміни керівника Фермерського господарства "Гранд".

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Реалізація норми ст. 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування господарським судом документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору, безпосередньо залежить від суб'єктивної реалізації сторонами їх диспозитивного права витребовувати через суд докази.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2004 № 6038, укладеного між Бориспільською районною державною адміністрацією (продавець) та Фермерським господарством "Гранд" (покупець), Фермерське господарство "Гранд" набуло права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 18,55 га, в тому числі сіножатей - 18,55 га для ведення фермерського господарства, що розташована в адмінмежах Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту.

24.03.2005 на підставі зазначеного договору Фермерському господарству "Гранд" видано Державний акт на право власності серії ЯА № 341390 на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_5.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає, що єдиним засновником та головою Фермерського господарства "Гранд" був ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть від 15.12.2016 № 19125, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 15.12.2016). Єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 є його мати -ОСОБА_6, у зв'язку з чим 19.02.2018 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2018 проведено зміну засновника та голови Фермерського господарства "Гранд" на ОСОБА_6.

02.02.2018 позивачу з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_5, перереєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрованого за № 49. Заявник наголошує на тому, що договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 49 з боку Фермерського господарства "Гранд" підписано ОСОБА_5, тоді як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з чим, на думку позивача, вказаний договір підлягає визнанню недійсним.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 06.03.2018 № 663/5 задоволено скаргу ОСОБА_6, скасовано рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 13.12.2017 № 38709424, від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 39333686.

Дослідивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Єдиним засновником та головою Фермерського господарства "Гранд" був ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) (що підтверджується копією Статуту Фермерського господарства "Гранд", зареєстрованого 09.06.2006, номер запису НОМЕР_8), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 15.12.2016, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 6 від 30.08.2018 (копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2018 спадкоємцем частки статутного (складеного) капіталу Фермерського господарства "Гранд" (), що складає 100%, є ОСОБА_6 (копія нотаріально засвідченого свідоцтва міститься в матеріалах справи).

Відповідно до протоколу № 1 зборів Фермерського господарства "Гранд" від 14.02.2018 вирішено на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.02.2018 змінити засновника та голову Фермерського господарства "Гранд" на ОСОБА_6, затвердити нову редакцію статуту (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 01.08.2018 вбачається, що 16.02.2018 вказані зміни внесені до реєстру, засновником та керівником Фермерського господарства "Гранд" зазначено ОСОБА_6.

Водночас, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 112702093 від 02.02.2018 вбачається, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_5, перереєстровано на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрованого за № 49.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 між Фермерським господарством "Гранд" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. та зареєстрованого за № 49. Відповідно до п. 1 вказаного договору продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 18,550 га з кадастровим номером: НОМЕР_5. В п. 4 зазначено, що вказана земельна ділянка продана за 2033822,00 грн, які продавець отримав повністю до підписання цього договору (копія договору міститься в матеріалах справи).

З боку Фермерського господарства "Гранд" спірний договір підписано ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Позивач зазначає, що на момент підписання договору - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 помер, а відтак не міг підписати останній, у зв'язку з чим договір підлягає визнанню недійсним.

Слід зазначити, що ані відповідачем, ані третьою особою не подано суду оригіналу спірного договору.

Третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною було подано суду копію матеріалів нотаріальної справи. В ній, зокрема, містяться копії наступних документів:

- протоколу зборів Фермерського господарства "Гранд" від 23.01.2018, згідно якого присутні на зборах члени товариства ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 вирішили дати згоду на продаж земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5. Протокол підписано Головою зборів ОСОБА_5 та секретарем ОСОБА_3;

- копії статуту Фермерського господарства "Гранд", згідно якого засновником господарства є ОСОБА_5, а учасниками ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, зареєстрованого 06.06.2006;

- протоколу зборів Фермерського господарства "Гранд" від 27.05.2006, згідно якого присутні на зборах члени товариства ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 вирішили дати згоду на обрання головою господарства ОСОБА_5 з правом підпису. Протокол підписано Головою зборів ОСОБА_7 та секретарем ОСОБА_4;

- паспорту ОСОБА_5, серії НОМЕР_9, виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.09.2008;

- картки платника податків № НОМЕР_10 від 14.08.2008, виданої ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

- Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_4.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що при посвідченні спірного договору, нотаріусом було перевірено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Єдиного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат». Водночас, інформація розміщена в них не містила даних щодо смерті ОСОБА_5 або факту зміни керівника Фермерського господарства "Гранд".

Суд оцінює критично подані документи та вказані твердження, виходячи з наступного. Позивачем надано суду копію протоколу № 5 від 28.04.2006 загальних зборів Фермерського господарства "Гранд", згідно якого вирішено обрати головою господарства ОСОБА_5, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивести зі складу засновників ОСОБА_11, затвердити нову редакцію Статуту.

На підставі викладеного, 09.06.2006 зареєстровано Статут Фермерського господарства "Гранд", про що свідчить штамп та печатка державного реєстратора на останньому.

Отже, з вказаних документів вбачається, що станом на 09.06.2006 та станом на 23.01.2018 (день надання згоди на продаж) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (день укладення договору) єдиним учасником, засновником та керівником Фермерського господарства "Гранд" був ОСОБА_5, що було відображено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відтак, нотаріус, посвідчуючи спірний договір, неправомірно не взяв до уваги розбіжності щодо складу учасників господарства згідно відомостей Єдиного державного реєстру та наданого протоколу зборів Фермерського господарства "Гранд" від 23.01.2018 та копії Статуту.

Третьою особою надано копію протоколу зборів Фермерського господарства "Гранд" від 27.05.2006, згідно якого присутні на зборах члени товариства ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 вирішили дати згоду на обрання головою господарства ОСОБА_5 з правом підпису. Протокол підписано Головою зборів ОСОБА_7 та секретарем ОСОБА_4 Водночас, позивачем надано копію протоколу аналогічного змісту від 28.04.2006, а також його оригінал для огляду суду.

Крім того, нотаріусом надано копії паспорта ОСОБА_5, серії НОМЕР_9, виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 16.09.2008, картки платника податків № НОМЕР_10 від 14.08.2008, виданої ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Водночас, позивачем надано копію паспорта ОСОБА_5 з аналогічного інформацією, проте відмінною фотографією. У суду відсутня можливість оглянути оригінал паспорту, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 108 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (що був чинним на момент смерті ОСОБА_5), паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується, зокрема, в разі смерті особи, якій було видано такий паспорт.

Водночас, відповідно до ст.ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Отже, у випадку смерті особи її паспорт громадянина України анулюється, а на підтвердження факту смерті видається свідоцтво про смерть після реєстрації останнього у встановленому порядку.

Суд зазначає, що ані відповідачем, ані третьою особою не надано суду оригіналів жодних документів.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 910/9195/17);

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частиною 3 ст. 92 Цивільного кодексу України встановлено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За змістом ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Судом вставлено що засновник та єдиний учасник Фермерського господарства "Гранд" ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 15.12.2016 (оригінал якого був оглянутий судом в судовому засіданні), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 6 від 30.08.2018.

Суд акцентує увагу на тому, що з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 6 від 30.08.2018 вбачається, що запис про смерть ОСОБА_5 було внесено до даного реєстру 15.12.2016.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Отже, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки від імені ОСОБА_5 підписаний ІНФОРМАЦІЯ_2, тоді як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1, спірний договір підлягає визнанню недійним, позаяк підписаний невстановленою особою від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, а відтак, в порушення вимог ст. 203 Цивільного кодексу України підписаний особою, що не має необхідного обсягу цивільної дієздатності та цивільної правоздатності.

Враховуючи наведене, суд вважає вимогу позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 49, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, укладений між Фермерським господарством "Гранд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 1-2 ст. 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Частиною 5 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Враховуючи наведені приписи, суд не застосовує наслідки недійсності правочину у зв'язку з визнанням недійним договору купівлі-продажу земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_2 № 49, позаяк доказів того, що вартість земельної ділянки була сплачена відповідачем на користь позивача (як то банківські виписки, платіжні доручення тощо) суду не надано, а представником відповідача у судовому засіданні наголошено на відсутності таких у останнього.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.01.2018 № 49, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, укладений між Фермерським господарством "Гранд" (08340, Київська обл., Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Нова, буд. 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" (04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 9, ) .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерська компанія "Гранд КМ" (04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 9, ) на користь Фермерського господарства "Гранд" (08340, Київська обл., Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Нова, буд. 1, ) 1762,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2018.

Суддя А.Ф. Черногуз