СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" грудня 2018 р.          Справа № 905/799/18

Суддя Білоусова Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Рогожин» (вх.№1163 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/799/18 (суддя Матюхін В.І., повний текст судового рішення складено 27.08.2018)

за позовом Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради, м.Маріуполь,

до Приватного підприємства «Рогожин», м.Маріуполь,

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 позовні вимоги задоволено.

Розірвано укладений між Маріупольською міською радою та Приватним підприємством «Рогожин» договір оренди земельної ділянки від 24.02.2011, який 14.03.2011 був зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Маріуполі Донецької області, про що у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис за №00012.

Зобов’язано Приватне підприємство «Рогожин» протягом 3-х днів з дня набуття судовим рішенням законної сили повернути на користь територіальної громади м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,5000 га (кадастровий №:01:009:0584), яка знаходиться по пр. Нахімова в Приморському районі м. Маріуполя.

Стягнуто з Приватного підприємства «Рогожин» на користь прокуратури Донецької області 1 762,00 грн на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Стягнуто з Приватного підприємства «Рогожин» у дохід Державного бюджету України 106 253,75 грн судового збору. Стягувач - Державна судова адміністрація України.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, просить рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/799/18 скасувати в повному обсязі, позовну заяву заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради залишити без розгляду.

Одночасно заявник апеляційної скарги просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись та те, що з оскаржуваним рішенням він ознайомився лише 20.11.2018, тому строк пропущено з поважних підстав.

Також просить розглянути заяву про надання відстрочки щодо сплати судового збору та відстрочити сплату судового збору до розгляду справи судом апеляційної інстанції, а також розглянути клопотання щодо зупинення виконання оскаржуваного рішення та зупинити виконання рішення до розгляду справи апеляційною інстанцією.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України “Про судовий збір”.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору з апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2018 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1762,00 грн.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду у даній справі заявнику належало сплатити 164666,62 грн судового збору (1762,00 грн *150% в частині оскарження рішення суду немайнового характеру + 7201050,00 грн *1,5% *150% в частині оскарження рішення суду майнового характеру).

Проте, до матеріалів апеляційної скарги надано квитанцію №1 від 21.11.2018 про сплату лише 5286,00 грн судового збору. Таким чином, апелянту необхідно доплатити судовий збір у розмірі 159380,62 грн.

Апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою просить відстрочити сплату судового збору до розгляду справи судом апеляційної інстанції, посилаючись на те, що фінансовий стан ПП «Рогожин» не дозволяє терміново вишукати 162023,63 грн для сплати занадто великого розміру судового збору. Також, зазначив, що при поданні позовної заяви прокурором було сплачено судовий збір у розмірі 3524,00 грн, проте в оскаржуваному рішенні суд стягнув на користь прокуратури Донецької області 1762,00 грн та у дохід Державного бюджету України 106253,75 грн судового збору. При цьому, рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 не містить будь-яких обґрунтувань зміни первісної позиції суду щодо розміру судового збору, що підлягає сплаті за розгляд справи судом. Таким чином, як зазначає відповідач, для відновлення рівності сторін у справі перед судом, забезпечення доступу відповідача до правосуддя, дотримання справедливого та розумного балансу щодо розміру судового збору, з урахуванням фінансового становища відповідача, вважає належним до сплати за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 5286,00 грн (3524 грн *150%).

Колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, яким судом може бути надано відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак апелянт до вказаного переліку не відноситься, в зв’язку з чим клопотання ПП «Рогожин» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Щодо посилання апелянта на те, що судом першої інстанції оскаржуваним рішенням було стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі більшому, ніж сплачено прокуратурою при звернення з позовною заявою, колегія суддів зазначає наступне.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до абз.2 п.2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли визначена (встановлена) позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, господарський суд з урахуванням припису абзацу першого частини другої статті 6 Закону і частин першої - четвертої статті 49 ГПК попередньо визначає розмір судового збору, виходячи з ціни позову, вказаної позивачем, а за результатами вирішення спору або достягує недоплачену суму судового збору з належної сторони, або повертає суму переплати цього збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ПП «Рогожин» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу ПП «Рогожин» на рішення Господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/799/18 залишити без руху.

3. Встановити ПП «Рогожин» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

4. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/sud4875/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Я.О. Білоусова