РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2018Справа № 910/12499/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 5 340,20 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 5 340, 20 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 1700098 від 31.01.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Mitsubishi Lancer" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12499/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.10.2018 представник відповідача подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши про те, що долучений до позовної заяви реєстр готівкових/безготівкових термінових переказів від 05.12.2017 не може вважатися належним доказом виплати страхового відшкодування страхувальнику за договором від 31.01.2017, оскільки не входить до переліку платіжних документів.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.10.2018 представник відповідача подав клопотання про витребування у Державної фіскальної служби України доказів з метою з`ясування інформації чи був ввезений транспортний засіб "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) на митну територію України ОСОБА_1 та письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про витребування доказів відмовлено.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 23.10.2018 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 19.10.2018 представник відповідача подав додаткове обґрунтування клопотання про витребування доказів та 26.10.2018 подав письмові заперечення на відповідь на відзив та повторне клопотання про витребування доказів.

Оскільки відповідачем не надано обґрунтувань які саме обставини можуть підтвердити заявлені до витребування докази, або ж які саме аргументи, зазначені докази можуть спростувати, а докази, які просить витребувати представник відповідача не стосуються предмету даного спору, суд відмовив у задоволенні клопотання представника публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем та ОСОБА_2 31.01.2017 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S № 1700098, відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки "Mitsubishi Lancer" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1).

24.10.2017 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася на вулиці Жилянській, 110 в місті Києві, автомобіль марки "Mitsubishi Lancer" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 342919.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) гр. ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2017.

Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля "Mitsubishi Lancer" (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) позивач замовив проведення автотоварознавчого дослідження у фізичної особи-підприємця Карета О.Є. Згідно звіту № 124274 від 24.10.2017 розмір матеріального збитку в результаті пошкодження у вказаній дорожньо-транспортній пригоді складає 6 447, 81 грн.

Позивач страховим актом № 124274 від 15.11.2017 визнав нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 5 850, 20 грн., виплата якого позивачем підтверджується долученою до матеріалів справи копією банківської виписки за період з 01.11.2017-30.11.2017. Таким чином, спростовується твердження відповідача, викладене у письмовому відзиві щодо відсутності належних доказів виплати страхового відшкодування.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до Позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) застрахована відповідачем відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0411297.

Враховуючи, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, винної у заподіянні збитків, була застрахована у відповідача, останній відповідно до статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати нанесену його страхувальником шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0411297 встановлено ліміт відповідальності Відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 100 000,00 грн., франшиза - 510, 00 грн.

Позивач, 21.12.2017 направив на адресу відповідача заяву з додатками про сплату страхового відшкодування.

Відповідач, відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування з мотивів ненадання повного пакету документів, про що повідомив останнього листом № 09-02-07/127 від 10.01.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово, зокрема, 06.02.2018 та 10.05.2018 звертався до відповідача з вимогами про сплату страхового відшкодування, які залишилися останнім без відповіді та задоволення.

У письмовому відзиві відповідач зазначив про те, що в процесі розслідування страхового випадку щодо правомірності учасника дорожньо-транспортної пригоди використовувати транспортний засіб "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" звернулося з запитом до Державної фіскальної служби України для отримання інформації чи було ввезено зазначений транспортний засіб на митну територію України ОСОБА_1

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання щодо правомірності володінням транспортним засобом марки "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" мало змогу порушити, укладаючи договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0411297 зі страхувальником (ОСОБА_4). Предметом спору у даній справі є стягнення страхового відшкодування, а питання законності ввезення транспортного засобу "Audi A4" (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) на митну територію України не стосуються предмету даного спору.

З урахуванням наведеного, означене твердження відповідача не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача страхового відшкодування у розмірі 5 340,20 грн. (5 850, 20 грн.- 510, 00 грн. - франшиза). Таким чином, позовна вимога підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 130, 233, 238, 241-242, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 5 340,20 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, будинок 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування у розмірі 5 340 (п'ять тисяч триста сорок) грн. 20 коп. та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:23.11.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк