ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 листопада 2018 р. Справа № 903/669/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПрАТ "Волиньобленерго"

до відповідача: Підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради

про стягнення 2636038,85 грн.

Суддя Шум М.С.

секретар с/з ОСОБА_1

Представники сторін: н/з

Суть спору: Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПрАТ "Волиньобленерго" звернулось з позовною заявою до Підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, в якій просять (із врахування заяви про уточнення позовних вимог від 13.11.2018р.) стягнути з відповідача заборгованість по активній електроенергії в сумі 2971084,01 грн. за період з липня 2018р. по жовтень 2018р. включно, нараховані у звязку із прострочкою платежів: інфляційних втрат за період з 12.01.2018р. по 30.04.2018р. в сумі 39730,06 грн.; 3% річних за період з 12.01.2018р. по 12.11.2018р. в сумі 46364,08 грн. та пеню, нараховану за порушення термінів розрахунку по активній електроенергії в розмірі 491835,65 грн.. Позов обґрунтований неповним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №534-0073-000 від 01.06.2006р..

Ухвалою суду від 13.11.2018р. розгляд справи по суті призначено на 27.11.2018р.

27.11.2018р.(до початку розгляду справи по суті ) від позивача надійшла заява, в якій просять стягнути з відповідача заборгованість по активній електроенергії в сумі 2174877,18 грн.; інфляційні втрати - 39730,06 грн., 3% річних - 46364,08 грн. та пеню - 375067,53 грн., разом 2636038,85 грн. Також просять повернути позивачу судовий збір пропорційно сумі, на яку зменшено ціну позову.

Суд, в порядку ст.46 ГПК України, приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог, тому справа розглядається із врахуванням останньої та нової ціни позову.

Клопотання відповідача про зменшення суми пені на 50%(подане 13.11.2018р.) розглянуте судом з обґрунтуванням наведеним в мотивувальній частині рішення.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами, -

встановив:

01.06.2006р. між Відкритим акціонерним товариством Волиньобленерго (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго", що підтверджується п.1.1 Статуту ПАТ "Волиньобленерго ", затвердженого позачерговиими загальними зборами акціонерів ПрАТ "Волиньобленерго" №23 від 04.12.2017 року) в особі Нововолинської філії та підприємством "Нововолинськводоканал" житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради був укладений договір про постачання електричної енергії №534-0073-000 з протоколами розбіжностей та додатками(а.с.8-17)(далі - Договір), відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб енергоустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невід'ємними його частинами.

Згідно п.8.5 договору з редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 14.06.2006р., остаточний розрахунок по всім платежам згідно цього договору проводиться протягом 10-ти операційних (банківських) днів з дня отримання споживачем рахунків.

В період з грудня 2017р. по жовтень 2018 року споживачу було відпущено електроенергію згідно з визначеними в договорі величинами постачання і потужності, що підтверджується рахунками за активну електроенергію з відмітками споживача (відповідача) про отримання.

Зважаючи на те, що відповідач зобовязання по оплаті електричної енергії виконував з порушенням строків визначених договором, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по активній електроенергії за визначений ним період становить 2174877,18 грн..

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду вищенаведене, суд вважає, що взявши на себе зобовязання оплатити вартості поставленої електроенергії відповідач повинен був виконати його у строк визначений укладеним договором, проте в порушення умов останнього та норм чинного законодавства взятих на себе зобовязань не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася основна заборгованість у розмірі 2174877,18 грн., яка підлягає до стягнення.

Щодо стягнення з відповідача пені, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.ст.216-218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Згідно із ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За умовами договору (п.4.2.1), за внесення платежів, передбачених п.п.2.2.3-2.2.4 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що нараховані позивачем 375067,53 грн. пені підставні та підлягають до стягнення відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та п. 4.2.1 договору.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання №746 від 12.11.2018р.(подане 13.11.2018р.), в якому останні визнають позов та просить суд зменшити розмір пені на 50%, при цьому посилається на скрутне фінансове становище та недостатність обігових коштів, яка зумовлена низькою платоспроможністю населення і підприємств вугільної галузі міста, щодо якого суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а ст.525, 526 названого Кодексу і ст.193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення штрафних санкцій потрібно враховувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязань, причини неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення у виконанні зобовязання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, враховуючи, що підприємство "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради є комунальним підприємством, збитковість останнього, наявність дебіторської заборгованості за продукцію, товари, послуги, часткову оплату основного боргу, виходячи із принципу розумності і співрозмірності, керуючись ч.1 ст.233 ГК України, дійшов висновку про зменшення розміру пені на 50% та відповідно стягнення з відповідача пені в сумі 187533,77 грн..

У стягненні 187533,76 грн. пені слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 39730,06 грн. та 3% річних в сумі 46364,08 грн., суд зазначає таке.

Відповідно ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що нараховані останнім інфляційні втрати в сумі 39730,06 грн. та 3% річних в сумі 46364,08 грн. підставні та підлягають до стягнення.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 ГПК України, оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 39540,58 грн., слід покласти на нього.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради (проспект Перемоги, 20, м. Нововолинськ, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПАТ "Волиньобленерго" (вул.Жовтнева, 92, с. Будятичі, Іваничівський район, Волинська область, код ЄДРПОУ 00131,09 грн., з них заборгованість по активній електроенергії в сумі 2174877,18 грн., 39730,06 грн. інфляційні втрати, 46364,08 грн. - 3% річних, 187533,77 грн. - пеня та 39540,58 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. У стягненні 187533,76 пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

03.12.2018

Суддя М. С. Шум