РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2018Справа № 910/20199/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1,

про стягнення 99 000 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 99 000,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" 99 000,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 600,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.06.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/20199/17 скасовано. Справу №910/20199/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 20.09.2018, справу передано для розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 25.09.2018 прийнято справу №910/20199/17 до свого провадження. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 06.11.2018 о 15:00 год.

29.10.2018 відповідач через загальний відділ діловодства суду направив відзив на позовну заяву. Відповідач повністю підтримує позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 01.06.2018 по справі №910/20199/17. Обґрунтовує це наступним чином. Як зазначено у п. 5.2.10 Постанови Верховного Суду від 01.06.2018 по справі №910/20199/17, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ№11/07/17 від 11.07.2017, наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин дорівнює розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", державний номер НОМЕР_1, і становить 69 078,97 грн. розмір страхового відшкодування за страховим випадком ДТП від 19.06.2017 (поліс №АІ/9785476 від 23.12.2016) за мінусом франшизи у 1 000,00 грн. (69 078,97 грн. - 1000,00 грн. = 68 078,97 грн.). Враховуючи дані розрахунки, ПАТ «НАСК «Оранта» вважає обґрунтованою суму до стягнення 68 078,97 грн. та заперечує щодо заявлених вимог позивача про стягнення страхового відшкодування у частині 30 921,03 грн. У відзиві відповідача позов визнає частково, а саме в сумі 68 078,97 грн.

В судовому засіданні 06.11.2018 суд порадившись на місці ухвалив ухвалу (протокольно) про оголошення перерви в судовому засіданні до 27.11.2018 о 16:15 год.

В судове засідання 27.11.2018 сторони не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.

Ухвали суду були надіслані за адресою місця реєстрації третьої особи, а саме: 04136, АДРЕСА_1.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 ГПК України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.06.2016 Компанією (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування №4550 (далі - договір), предметом якого є: майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем "Toyota Land Cruiser", державний номер НОМЕР_1.

19.06.2016 о 14 год. 30 хв. у м. Києві по проспекту Перемоги, 53-а, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля "Toyota Land Cruiser", державний номер НОМЕР_1, та автомобіля "ЗАЗ-Daewoo", державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 14.08.2017 зі справи № 760/11268/17 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн.

16.11.2017 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

25.07.2017 позивачем складено страховий акт від 25.07.2017 № 4117/10 і розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 104 224,72 грн.

На підставі страхового акта, страховик, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 104 224,72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: від 25.07.2017 №7033; від 27.07.2017 № 7020; від 31.07.2017 № 7028.

Крім того, було проведено оцінку застрахованого автомобіля та складено звіт від 11.07.2017 № 11/07/17, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser" складає 69 078,97 грн., а вартість відновлювального ремонту - 94 744,73 грн.

Відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення 68 078,97 грн.

Разом з тим, доводи відповідача, викладені ним у відзиві, суд вважає переконливими та такими, що відповідають приписам чинного законодавства, спростовуються матеріалами та встановленими обставинами справи, виходячи з такого.

Умовами Договору сума матеріального збитку розраховується, виходячи з вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній, профільній, авторизованій) СТО, але не більше розміру збитку, розрахованого на базі ПК і збільшеної на 20 %.

Враховуючи умови Договору та на підставі рахунку-фактури від 19.07.2017 №11/07/17 вартість ремонту склала 104 224,72 грн., яка і була відшкодована страхувальнику позивача.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 Цивільного кодексу України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Водночас, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "ЗАЗ-Daewoo", державний номер НОМЕР_3, як страхувальника, на момент ДТП була застрахована у Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за полісом № АІ/9785476, за якими ліміт по майну становив 100 000 грн., а франшиза - 1 000,00 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, відповідно до Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є відповідач.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, вона відповідає за заподіяну нею шкоду тільки у розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та не відшкодовується шкода, пов'язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, ці втрати підлягають відшкодуванню за рахунок особи, з вини якої заподіяна шкода.

Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Фонду державного майна України та Мін'юсту, від 24.11.2003, № 142/5/2092 встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Строки і порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені статтями 36, 37 Закону.

У відзиві на позовну заяву відповідач повністю підтримує позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 01.06.2018 по справі №910/20199/17. Обґрунтовує це наступним чином, а саме, як зазначено у п. 5.2.10 Постанови Верховного Суду від 01.06.2018 по справі №910/20199/17, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №11/07/17 від 11.07.2017, наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин дорівнює розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", державний номер НОМЕР_1, і становить 69 078,97 грн. розмір страхового відшкодування за страховим випадком ДТП від 19.06.2017 (поліс №АІ/9785476 від 23.12.2016) за мінусом франшизи у 1 000,00 грн. (69 078,97 грн. - 1000,00 грн. = 68 078,97 грн.). Враховуючи дані розрахунки, ПАТ «НАСК «Оранта» вважає обґрунтованою суму до стягнення 68 078,97 грн. та заперечує щодо заявлених вимог позивача про стягнення страхового відшкодування у частині 90 921,03 грн. У відзиві відповідача позов визнає частково, а саме в сумі 68 078,97 грн.

Суд, дослідивши відзив відповідача приймає його до уваги. Так, як твердження відповідача, є обґрунтованим та підтверджується позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 01.06.2018 по справі №910/20199/17.

Щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу, суд зазначає наступне.

Відповідно згідно до вимог пп. Б) пункту 7. 39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість запасних частин, що замінюється на нові відшкодовується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу Ез:

"якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації".

Згідно до ст.29 ст.36.2 Закону України "Про ОСЦПВ", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 2.4, п.3.9, п.1.6 Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості").

Відповідно до вимог 8.2 Методики вартість відновленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

ГВРЗ = С р+ С м + С с ( 1-Е з), де Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхового страхування цивільно - правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу).

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач застосовував коефіцієнт фізичного зносу запчастин дорівнює розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", державний номер АА 8851ІМ, що становить 69078,97 грн.

Враховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодовувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи, позиція Верховного Суду, викладена в Постанові від 01.06.2018 по справі №910/20199/17.

У зв'язку з чим суд бере до уваги заперечення відповідача у відзиві та позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 01.06.2018 по справі №910/20199/17.

За змістом статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 69078,97 грн. страхового відшкодування в порядку регресу (69 078,97 грн. сума з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 1 000,00 грн. франшизи).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню частково.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно розміру позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 178, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок 97-А, адреса для листування: 03186, м. Київ, вул. А.Антонова, 5, ідентифікаційний код 13490997) 68 078 (шістдесят вісім тисяч сімдесят вісім) грн. 97 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та 1103 (одну тисячу сто три) грн. 44 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.12.2018

Суддя І.І. Борисенко