ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018м. ДніпроСправа № 911/1416/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області, м. Бровари Київської області в інтересах держави в особі:

1. Броварської міської ради Київської області, м. Бровари Київської області;

2. Управління освіти і науки Броварської міської ради, м. Бровари Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоаліс", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 35854,49 грн

у присутності представників:

від прокуратури Дніпропетровської області: прокурор відділу Мамаєва Є.М., посвідчення № 044065 від 07.09.2016;

від позивача-1: не з'явився;

від позивача-2: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

26.06.2018 керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі: Броварської міської ради Київської області (далі - 1-й позивач) та Управління освіти і науки Броварської міської ради (далі - 2-й позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоаліс" (далі - відповідач), в якому заявив вимоги про стягнення з останнього штрафу в розмірі 17976,01 грн і пені в розмірі 17878,48 грн, нарахованих 2-м позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №384, укладеного між 2-м позивачем та відповідачем 04.07.2017.

13.07.2018 на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 02.07.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла за підсудністю вищевказана позовна заява разом з додатками до неї.

07.08.2018 на електронну поштову скриньку суду та 09.08.2018 поштою від Броварської місцевої прокуратури Київської області надійшов лист № 5283 вих-18 від 02.08.2018 із доданим до нього листом управління освіти і науки Броварської міської ради Київської області № 1240 від 31.07.2018 про підтримання управлінням позову прокуратури. У вказаних листах також повідомлено, що штрафні санкції та пеня за невиконані роботи за договором підряду №384 від 04.07.2017 відповідачем не погашено, відзив відповідачем не подано, акт звірки розрахунків за ціною позову скеровано Товариству з обмеженою відповідальністю "Лоаліс".

17.08.2018 на електронну поштову скриньку суду та 28.09.2018 поштою до суду надійшло від 1-й позивача пояснення, якими останній підтримує позовні вимоги прокуратури та просить суд задовольнити позов, а також виклав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою від 18.07.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з повідомленням (викликом) сторін та призначенням судового засідання на 07.08.2018.

Ухвалою від 28.08.2018 суд здійснив перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

27.09.2018 на виконання вимог ухвали суду від 28.08.2018 прокурор подав письмові пояснення, у яких підтримав заявлені вимоги, однак не надав відповіді щодо застосованого ним порядку нарахування штрафних санкцій.

На підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні 27.09.2018 було оголошено перерву 18.10.2018.

18.10.2018 заступник керівника Броварської місцевої прокуратури надіслав на електронну поштову скриньку суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме до стягнення заявляє штрафні санкції за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 у сумі 27809,03 грн.

На підставі ч. 1 ст. 185 ГПК України суд ухвалою від 18.10.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 13.11.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Воронько В.Д. на призначену дату (13.11.2018) розгляд справи по суті було перенесено на 19.11.2018, про що свідчить ухвала від 19.10.2018.

Позивачі не забезпечили участі у судовому засіданні своїх представників. Суд враховує клопотання 1-го позивача про розгляд справи за відсутності представника останнього; причини неявки представника 2-го позивача суду невідомі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснено всі необхідні заходи щодо належного повідомлення сторін про розгляд цієї справи за місцезнаходженням останніх згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Ухвали по справі надсилались судом завчасно у відповідності до норм, передбачених ГПК України, та з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів. В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що повернулося від 2-го позивача, про вручення останньому поштової кореспонденції суду, а також наявні конверти з судовими ухвалами, що повернулись від відповідача з додаванням довідки оператора поштового зв'язку "організація вибула", інформація ж щодо будь-якої іншої адреси відповідача у суду відсутня. Вказаний факт свідчить про належне повідомлення сторін про виклик до суду у відповідності до 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В ході судового засідання встановлено, що прокурор не надав доказів направлення сторонам по справі заяви про збільшення розміру позовних вимог, що свідчить про необізнаність останніх щодо її наявності, тож суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду, оскільки остання суперечить ч. 9 ст. 80 ГПК України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

04.07.2017 за результатами проведення допорогових закупівель через електронну систему публічних закупівель України ProZorro між управлінням освіти і науки Броварської міської ради (далі - 2-й позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоаліс" (далі - відповідач, підрядник) укладено договір підряду № 384 код ДК 021:20-7 Капітальний ремонт і реставрація (капітальний ремонт даху ДНЗ "Катюша") (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого підрядник бере на себе зобов'язання у 2017 році виконати роботи в порядку та на умовах, визначених цим договором, а також чинним законодавством України по капітальному ремонту (роботи) капітальний ремонт даху ДНЗ "Катюша" (заклад) за адресою: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 15Б - з дотриманням існуючих Державних норм та правил безпеки, згідно санітарних вимог до об'єктів закладів освіти і здати замовнику виконані роботи, відповідно до затвердженої документі дії і в обумовлений строк, а замовник зобов'язується забезпечити підряднику своєчасне фінансування робіт, прийняти виконані роботи згідно акту виконаних робіт і повністю сплатити вартість робіт.

Відповідно до п. 4.1 договору договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, а у частині грошових зобов'язань - до повного виконання.

Згідно п. 4.2 договору, днем здачі об'єкту вважається день підписання уповноваженими представниками сторін акту виконаних робіт об'єкта, після капітального ремонту відповідно до умов договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, зокрема, що підрядник зобов'язаний виконати умови якісно та в обумовлений строк.

Також, п. 7.1. договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

Згідно п. 2.1. договору, загальна вартість та витрати виконання робіт визначаються згідно кошторисної документації, яка є невід'ємною частиною договору та договірної ціни і складає 229999,00 грн.

На виконання умов договору 14.12.2017 відповідач на підставі акту № 1 про приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року здав 2-му позивачу виконані ним роботи на загальну суму 76357,93 грн, які включають у себе демонтажні роботи, закупівлю ряду будівельних матеріалів, понесення витрат на оплату праці робітникам тощо.

Однак, як слідує в цього акту, визначені у договорі роботи відповідачем виконано не в повному обсязі, що, в свою чергу, не відповідає вищевказаному плану зведеного кошторису, за яким загальна вартість ремонту даху ДНЗ "Катюша" з усіма затратами, з урахуванням акту договірної ціни, складає 229999,00 грн.

Про неповне виконання робіт, передбачених договором підряду, 2-й позивач також зазначає у листах № 527 від 05.04.2018 та № 685 від 02.05.2018 адресованих Броварській місцевій прокуратурі.

Отже, дії відповідача свідчать про порушення ним взятих на себе договірних зобов'язань, що спричинило настання негативних для замовника - Управління освіти і науки Броварської міської ради наслідків, які полягають в неможливості належного та своєчасного використання комунального майна.

З огляду на викладене виникає необхідність захисту інтересів держави, а зважаючи на те, що замовником самостійно не було вжито жодних заходів, то прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі: Броварської міської ради Київської області та Управління освіти і науки Броварської міської ради, діючи в межах своєї компетенції, передбаченої ст. 1311 Конституції України.

Проте, слід зазначити, що вказані негативні наслідки у зв'язку з порушенням підрядником умов договору настали саме для Управління освіти і науки Броварської міської ради, оскільки договір підряду укладено з 2-м позивачем, як самостійною юридичною особою та як органом, уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах. А відтак суд вважає обґрунтованим представництво прокуратури в інтересах держави в особі саме Управління освіти і науки Броварської міської ради та не вбачає підстав для наявності порушень або загрози порушень інтересів держави в особі Броварської міської ради Київської області.

Тож, предметом цього спору є штраф у розмірі 17976,01 грн, нарахований за період з 01.01.2018 по 27.04.2018, а також пеня у розмірі 17878,48 грн за період з 01.01.2018 по 27.04.2018.

Відповідач позовні вимоги не спростував та не оспорив.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у цій справі договір є договором підряду, до якого слід застосовувати відповідні положення ЦК України.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх; договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта; до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 875 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Факт допущення відповідачем порушення договірних зобов'язань щодо повного виконання підрядних робіт підтверджено матеріалами справи.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 216 ЦК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 2 та 3 вказаної статті визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі порушення строків виконання робіт (за окремими етапами та в цілому за договором) з вини виконавця останній сплачує замовнику штраф у розмірі 0,1% від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 7.7. договору у разі порушення з вини підрядчика строків завершення виконання робіт (здачі в експлуатацію об'єктів), передбачених договором підряду, підрядник сплачує замовнику за кожний день прострочення неустойку (пеню), розмір якої обчислюється від договірної ціни робіт, визначеної з урахуванням офіційного рівня інфляції, з розрахунку облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується неустойка (пеня), збільшеної в 1,5 рази.

Виходячи з вищевикладеного, визначений у п. 7.2 договору штраф, який нарахований позивачем у сумі 17976,01 грн, фактично є пенею, перевіривши розрахунок якої суд дійшов висновку про її обґрунтованість, тож відповідно до обставин справи та вимог чинного законодавства остання підлягає задоволенню повністю.

Однак, що стосується пені, нарахованої позивачем у сумі 17878,48 грн відповідно до п. 7.7 договору, суд зазначає про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Незважаючи на погоджений сторонами вищевказаний пункт 7.7 договору, таке викладення останнього суперечить приписам чинного законодавства у розумінні поняття неустойки у вигляді пені, оскільки пеня за своєю правовою природою є неустойкою, що обчислюється у відсотках суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. А відтак стягнення пені, розмір якої обчислюється від договірної ціни робіт, визначеної з урахуванням офіційного рівня інфляції, з розрахунку облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,5 рази є неправомірним.

Разом з тим слід зазначити, що оскільки заявлений позивачем штраф фактично виявився пенею, що підлягає до стягнення з відповідача, то повторне її стягнення не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України.

Частиною 1 ст. 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 12.12.2011 у справі № 07/238-10.

Таким чином, стягнення з боржника грошової суми двічі за одним видом правопорушення суперечить чинному Законодавству України, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення пені у сумі 17976,01 грн з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні; в решті позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на викладену правову норму, судові витрати у сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача, як на сторону з вини якої виник спір.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоаліс" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 80; ідентифікаційний код 39081747) на користь Управління освіти і науки Броварської міської ради (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 18; ідентифікаційний код 02143838) пені у сумі 17976,01 грн, видати наказ 2-му позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоаліс" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 80; ідентифікаційний код 39081747) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 27/2; р/р 5641, МФО 820172 (Державна казначейська служба України у м. Києві), ідентифікаційний код 2909996) витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн, видати наказ прокурору після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 26.11.2018.

Суддя В.Д. Воронько