РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2018Справа № 910/11754/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-І-М"

до Фізичної особи - підприємця Леженіна Євгена Сергійовича

про стягнення 22000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не призначалося).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення суми боргу у зв'язку з відсутністю укладеного між сторонами договору та неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань вчасно та повністю виконати замовлений позивачем веб-сайт.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись у відзиві на те, що у зв'язку з оплатою Позивачем виставленого рахунку та направленням Позивачу розробленого веб-дизайну на електронну пошту, договір вважається фактично укладеним та прийнятим до виконання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 Відповідач направив електронною поштою Позивачу проект Договору від 15.12.2017 № 151217/103, відповідно до умов якого Позивач, як замовник, доручив, а Відповідач, як виконавець, прийняв на себе виконання робіт по розробці веб-дизайну для сайту відповідно до технічного завдання (Додаток 1), розробці сайту відповідно до технічного завдання (Додаток 2), навчання роботі з сайтом представника компанії.

Згідно з п. 4.2 Договору після його підписання Позивач здійснює оплату вартості розробки веб-дизайну в розмірі 22000 грн.

Додатком 3 до Договору було передбачено календарний план робіт, зокрема, відповідно до якого розробка веб-дизайну для сайту (Додаток 1) мала бути здійснена в період з 21.12.2017 до 15.01.2018, а 22.03.2018 було обумовленим кінцевим строком виконання робіт із передачею Позивачу картки клієнта.

Також, разом із Договором був направлений рахунок від 15.12.2017 № 151217/107 на суму 22000 грн., виставлений із призначенням платежу «оплата за послуги згідно Договору № 151217/103 для зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 Леженін Євген Сергійович».

Із матеріалів справи вбачається, що Позивач здійснив оплату вищевказаного рахунку 21.12.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 1316 на суму 22000 грн із призначенням платежу «оплата за розробку веб-дизайну зг.рах. № 151217/107 від 15.12.2017 сума 22000 грн. ПДВ (20 %) 3666,67 грн.».

Надалі, 11.01.2018 Позивач звернувся до Відповідача з листом № 01/17-Дим від 09.01.2018, в якому зауважив на неможливості прийняти умови Договору внаслідок строку виконання робіт до кінця березня 2018 року та реалізувати готовий сайт до 25.01.2018, у зв'язку з чим просив повернути перераховані 22000 грн.

У відповідь на вказаний лист Відповідач у листі від 17.01.2018 зазначив, що після отримання коштів проект був направлений у роботу та 11.01.2018 о 17:56 на електронну пошту Позивачу. На підтвердження направлення розробленого веб-дизайну Відповідач додав до відзиву скріншоти електронного листування між сторонами.

Відповідно до приписів ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).

Частиною 1 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України).

Отже, внаслідок оплати Позивачем виставленого Відповідачем рахунку від 15.12.2017 № 151217/107, в якому мітилося посилання на Договір, на підставі якого такий був виставлений, Позивач акцептував його умови.

Відтак, позовна вимога про повернення сплачених грошових коштів через відсутність укладеного між сторонами договору є необґрунтованою через вчинення Позивачем конклюдентних дій по його погодженню шляхом сплати грошових коштів у розмірі 22000 грн. за рахунком від 15.12.2017 № 151217/107.

Судові витрати, в які Позивачем включено витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за Позивачем.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків