ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.11.2018 Справа № 910/15238/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Профікс Україна», (02660, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 91)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Інвестспецторг», (69600,м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 8, кімн. 29)

про стягнення 473119,50 грн. основного боргу, 41245,84 грн. пені, 7517,96 грн. штрафу, 3461,21 грн. 3 % річних та 8989,26 грн. інфляційних втрат

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 до господарського суду Запорізької області згідно ухвали господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/15238/18 за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Профікс Україна», м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Інвестспецторг», м. Запоріжжя про стягнення 534333,77 грн. заборгованості за договором поставки № В2В/7 від 27.06.2018, з яких 473119,50 грн. основного боргу, 41245,84 грн. пені, 7517,96 грн. штрафу, 3461,21 грн. 3 % річних та 8989,26 грн. інфляційних втрат.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/15238/18 розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.11.2018 у справі № 910/15238/18 позов ТОВ «Профікс Україна», м. Київ до ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг», м. Запоріжжя про стягнення 534333,77 грн. заборгованості за договором поставки № В2В/7 від 27.06.2018 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше 19.12.2018.

Разом з позовною заявою у справі № 910/15238/18 до господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ «Профікс Україна», м. Київ про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, а також на всі існуючі банківські рахунки ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг» в межах суми боргу в розмірі 605792,17 грн., що включає в себе ціну позову в розмірі 534333,77 грн., витрати на удовий збір в розмірі 8015,02 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 63443,38 грн.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву ТОВ «Профікс Україна», м. Київ про забезпечення позову розподілено судді Зінченко Н.Г.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на наступне.

ТОВ «Профікс Україна», м. Київ звернулося з позовом до ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг», м. Запоріжжя про стягнення 473119,50 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем, як покупцем, зобовязань за договором поставки № В2В/7 від 27.06.2018 щодо оплати товару, поставленого позивачем за акцептованою відповідачем видатковою накладною № 3610 від 19.07.2018, а також 41245,84 грн. пені, 7517,96 грн. штрафу, 3461,21 грн. 3 % річних та 8989,26 грн. інфляційних втрат, які нараховані за порушення строків оплати поставленого товару за договором поставки № В2В/7 від 27.06.2018. Всього ціна позову складає 534333,77 грн.

Як зазначає заявник, відповідно до умов договору поставки № В2В/7 від 27.06.2018 кінцевим терміном оплати поставленого товару є 15.08.2018. З часу виникнення заборгованості та до моменту звернення до суду з позовною заявою у даній справі грошових коштів за договором поставки № В2В/7 від 27.06.2018 позивач від відповідача не отримував. Вирішити спір в досудовому порядку сторонам не вдалося.

У позивача є підстави вважати, що борг в повному обсязі не буде повернуто в звязку з зняттям відповідачем коштів зі своїх поточних рахунків, що зробить неможливим виконання рішення суду. Підставами, що борг не буде повернуто, позивач вважає і той факт, що в судах України знаходиться велика кількість судових справ, де відповідачем по справам є ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг». Крім того, згідно отриманої позивачем інформації, прізвище керівника та учасника відповідача (ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг») співпадає з прізвищами бенефіціарних власників ще в 4 компаніях: ТОВ «Енергоресурс-2000», ТОВ «Торгівельно-промислова фірма «Торг.Інвест.Сервіс», ТОВ «ВВГ-Електро», ТОВ «ІК «ВТФ».

Отже, у позивача є побоювання, що відповідач перебуває у поганому фінансовому стані, про що також стверджує сам відповідач в листуванні з позивачем, що ставить під сумнів можливість виконання рішення суду по даній справі у разі задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, на підставі ст., ст. 136-139 ГПК України, з метою забезпечення належного виконання судового рішення прийнятого по суті позовних вимог, ТОВ «Профікс Україна», м. Київ просить суд про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, а також на всі існуючі банківські рахунки ТОВ «Торгівельна фірма «Інвестспецторг» в межах суми боргу в розмірі 605792,17 грн., що включає в себе ціну позову в розмірі 534333,77 грн., витрати на удовий збір в розмірі 8015,02 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 63443,38 грн.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану ТОВ «Профікс Україна», м. Київ заяву про забезпечення позову, дослідивши та оцінивши, відповідно до ст. 86 ГПК України, усі подані до матеріалів заяви докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, про що зазначається в п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16 (з наступними змінами).

З усталеної практики розгляду судами заяв про забезпечення позовів слідує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. (п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011)

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви

Поряд з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В п. 7 вище зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 вказано, що обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого. У позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником. Арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору.

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Всупереч положенням ст., ст. 74, 76, 77 ГПК України позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявності підстав для забезпечення позову. Доводи позивача, викладені в заяві про забезпечення позову, що відповідачем можуть вчинитися дії, спрямовані на зняття коштів з поточних рахунків та відчуження майна на користь третіх осіб, судом відхиляються, оскільки є лише власними припущеннями та міркуваннями позивача, які не ґрунтуються на жодній фактичній обставині.

Отже, позивач не довів суду, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому значною мірою утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі.

З урахуванням наведеного суд не може дійти обґрунтованого висновку щодо адекватності вимог позивача стосовно забезпечення позову фактичним обставинам даної справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст., ст. 73, 74, 86, 137, 140, 234, 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Профікс Україна», м. Київ про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 28 листопада 2018.

Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua, телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Суддя Н.Г. Зінченко