ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" листопада 2018 р. Справа№ 910/21375/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В

суддів: Коротун О.М.

Чорногуза М.Г.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018

у справі №910/21375/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2. Національного банку України,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

3. ОСОБА_3,

4. ОСОБА_4,

5. ОСОБА_2,

6. ОСОБА_5

7. Публічного акціонерного товариства "Старокостянтинівський спеціалізований кар'єр"

про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та вчинення дій.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/21375/16 позов задоволено частково, визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.03.2014, укладений між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"; визнано право вимоги (право кредитора) публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" за Кредитним договором № 481/ПВ-06 від 01.11.2006, за Кредитним договором № 480/ПВ-06 від 01.11.2006, за Кредитним договором № 479/ПВ-06 від 01.11.2006 та за Договором застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06 від 30.03.2007, Договором застави цінних паперів 480/Zквцп-06 від 01.11.2006 та Договором застави цінних паперів 480/Zквцп-06-1 від 01.11.2006; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" оригінали Кредитного договору № 481/ПВ-06 від 01.11.2006, Кредитного договору № 480/ПВ-06 від 01.11.2006, Кредитного договору № 479/ПВ-06 від 01.11.2006 з усіма змінами та доповненнями до них, оригінали Договору застави транспортного засобу № 479-480-481Z/ПВ-06 від 30.03.2007, Договору застави цінних паперів 480/Zквцп-06 від 01.11.2006 та Договору застави цінних паперів 480/Zквцп-06-1 від 01.11.2006 та документи, що підтверджують видачу кредиту. В іншій частині позову відмовити. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судовий збір у розмірі 4 134 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/21375/16 скасувати.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Пономаренко, судді - Дідиченко М.А., Руденко М.А.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14.11.2018, справу №910/21375/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Головуючим суддею Сулімом В.В., заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/21375/16 з метою недопущення сумнівів в неупередженості, які можуть виникнути в зв'язку з наявністю спірних взаємовідносин з позивачем (Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»), які ускладнені процедурою ліквідації банку.

Пунктом 5 частини 1 статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України визначено, що з підстав, зазначених у статях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язанні заявити самовідвід.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Отже, при наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Розглянувши в нарадчій кімнаті подану суддею Сулімом В.В. заяву про самовідвід з підстав, зазначених вище, враховуючи приписи ст.ст. 35, 38 ГПК України, позиції Європейського Суду з прав людини, взявши до уваги Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року і розділ ІІ Кодексу Суддівської Етики, який затверджено ХІ з'їздом суддів України 22.02.2013, з метою уникнення обставин про упередженість при перегляді справи №910/21375/16, забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене, матеріали оскарження №910/1809/18 підлягають передачі на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду відповідно до ст.32 ГПК України.

За таких обставин, керуючись ст. 32, 35, 38, 39, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Суліма В.В. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/21375/16 задовольнити.

2. Матеріали справи №910/21375/16 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

М.Г. Чорногуз