ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 904/6892/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - Мицька Р.М.,

Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" - Волощука П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу (із доповленнями) Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 (у складі колегії суддів: Кузнецова І.Л. (головуючий), Чимбар Л.О., Широбокова Л.П.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз"

про стягнення боргу у сумі 148 303 270,33 грн за договором купівлі-продажу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (далі - ПАТ "Криворіжгаз") про стягнення заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в сумі 148 303 270,33 грн, з яких: 109 228 155,83 грн основного боргу за період лютий -вересень та листопад - грудень 2015 року, 21 591 324,76 грн пені за період 21.01.2016 - 20.07.2016, 3% річних в сумі 3 894 707,35 грн за період 21.01.2016 - 05.05.2017, 13 589 082,39 грн інфляційних втрат за період з лютого 2016 року по травень 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем природний газ.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 провадження у справі в частині стягнення з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" основного боргу в сумі 109 228 155,83 грн, пені в сумі 17 586 200,58 грн, трьох процентів річних в сумі 1 379 878,18 грн та інфляційних втрат в сумі 4 521 167,38 грн за період з 21.01.2016 по 21.06.2016 припинено, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 80 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017). В частині стягнення пені в сумі 4 005 124,18 грн, трьох процентів річних в сумі 2 514 829317 грн та інфляційних втрат в сумі 9 067 915,01 грн за період з 22.06.2016 по 31.05.2017 в позові відмовлено.

Припиняючи провадження у справі у вказаній частині, місцевий суд мотивував свої висновки тим, що спір між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Криворіжгаз" щодо стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу №13-156-ВТВ від 04.01.2013 за той же період з тих же підстав вже був вирішений Господарським судом Дніпропетровської області у рішенні від 20.09.2016 у справі №904/5511/16.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 109 228 155,83 грн основного боргу, 21 591 324376 грн пені, 3 894 707,35 грн трьох процентів річних, 13 589 082,39 грн інфляційних втрат.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення 109 228 155,83 грн основного боргу, 17 586 200,58 грн пені, трьох процентів річних в сумі 1 379 878,18 грн та 4 521 167,38 грн інфляційних втрат, оскільки у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 у справі №904/5511/16 вирішувався спір між тими ж сторонами про той же предмет, але з урахуванням інших підстав позову, оскільки п. 6.1 договору № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 (на основі якого Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення від 20.09.2016 у справі №904/5511/16) мав іншу редакцію.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, 20.08.2018 ПАТ "Криворіжгаз" звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 скасувати повністю, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 залишити без змін.

ПАТ "Криворіжгаз" подало доповнення до касаційної скарги, у якому повторно просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 скасувати повністю, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 залишити без змін.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовані тим, що скасовуючи рішення місцевого суду в частині припинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції безпідставно залишив поза увагою, що спір у вказаній частині між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав вже був вирішений Господарським судом Дніпропетровської області рішенням від 20.09.2016 у справі № 904/5511/16.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, подані заперечення, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.01.2013 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "Криворіжгаз" (покупець) укладено договір №13-156-ВТВ на купівлю-продаж природного газу (далі - договір № 13-156-ВТВ від 04.01.2013), на підставі якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець - прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

В подальшому сторонами укладено додаткові угоди до вказаного договору: № 1 від 04.04.2013, № 2 від 10.07.2013, №3 від 08.08.2013, № 4 від 31.12.2013, № 5 від 28.04.2014, № 6 від 15.05.2014, № 7 від 10.06.2014, № 8 від 05.09.2014, № 9 від 10.11.2014, № 10 від 08.12.2014, № 11 від 22.12.2014, №12 від 05.02.2015, № 17 від 10.07.2015, № 18 від 12.10.2015, № 19 від 28.10.2015 та № 19/1 від 27.11.2015.

У п. 6.1 договору № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в редакції додаткової угоди №11 від 22.12.2014 передбачено, що у будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

У п. 7.2 договору № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 сторонами встановлена відповідальність покупця за невиконання умов п. 6.1 цього договору у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У справі судами встановлено, що протягом січня 2013 - грудня 2015 року, позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 287 590 878,56 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу, підписаними представниками сторін, однак відповідач вартість поставленого природного газу оплатив лише частково.

Суди також встановили, що у 2016 році ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Криворіжгаз" про стягнення з відповідача 110 225 584,11 грн боргу за отриманий за договором №13-156-ВТВ від 04.01.2013 природний газ за період з січня 2013 року по грудень 2015 року, 17 586 200,58 грн пені за період з 21.01.2016 по 21.06.2016, 4 521 167,38 грн втрат від інфляції за період 21.01.2016 по 30.06.2016 та 1 379 878,18 грн три відсотка річних за період 21.01.2016 по 21.06.2016, розрахованих станом на момент звернення з вказаним позовом.

Цей спір було розглянуто Господарським судом Дніпропетровської області і рішенням від 20.09.2016 у справі № 904/5511/16 у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, суд виходив з того, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/497/16 було внесено зміни до п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013, згідно з якими у будь-якому випадку остаточний розрахунок за використаний відповідачем природний газ здійснюється покупцем не пізніше 20.01.2018, а тому строк виконання зобов'язань з розрахунку є таким, що не настав.

У 2017 році ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повторно звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовними вимогами до ПАТ "Криворіжгаз" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 в сумі 148 303 270,33 грн, з яких: 109 228 155,83 грн основного боргу за період лютий - вересень та листопад - грудень 2015 року, 21 591 324,76 грн пені за період 21.01.2016 - 20.07.2016, 3% річних в сумі 3 894 707,35 грн за період 21.01.2016 - 05.05.2017, 13 589 082,39 грн інфляційних втрат за період з лютого 2016 року по травень 2017 року, які розглянуті в даній справі № 904/6892/17.

Одночасно ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зазначав, що постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016 у справі № 910/497/16 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, якою було внесено зміни до п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013, а тому строк виконання зобов'язань за вказаним договором є таким, що настав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі № 904/5511/16 та у справі № 904/6892/17 є вимоги про стягнення заборгованості за поставлений відповідачу в однин і той же період у 2015 році природний газ за договором № 13-156-ВТВ від 04.01.2013, а також про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, частково розрахованих за один і той же період.

Підставою позовних вимог є невиконання ПАТ "Криворіжгаз" своїх зобов'язань з оплати отриманого в однин і той же період природного газу за договором № 13-156-ВТВ від 04.01.2013.

Спір у справі № 904/5511/16 судами було вирішено в залежності від обставин, які були встановлені та існували на час розгляду цієї справи - зміни редакції п. 6.1 договору №13-156-ВТВ від 04.01.2013 на підставі судового рішення у іншій справі (постанова Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/497/16), яке в подальшому було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016.

Таким чином, звертаючись вдруге у 2017 році з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором №13-156-ВТВ від 04.01.2013, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" посилалось на ті ж підстави позову - невиконання ПАТ "Криворіжгаз" своїх зобов'язань з оплати отриманого у 2015 році природного газу за цим договором, але вказав на скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі № 910/497/16 постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, тобто на обставину, яка відпала внаслідок такого скасування.

Наведеного апеляційний суд не врахував та дійшов помилкового висновку щодо наявності інших підстав позову у даній справі, ніж у справі № 904/5511/16, чим порушив норми процесуального права, оскільки не встановив, в якій частині заявлені позовні вимоги у даній справі є тотожними позовним вимогам, розглянутим судом в межах справи № 904/5511/16, та не встановив обставин, які мають значення для правильного вирішення спору в іншій частині.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи зазначене, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 904/6892/17 скасувати.

3. Справу № 904/6892/17 передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий