СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про розяснення постанови

03.12.2018р. справа №917/174/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1О
суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області
про розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р.
на рішення господарського суду Полтавської області
від 20.04.2017р. (повний текст підписано 25.04.2017р.)
у справі №917/174/17 (суддя Киричук О.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області
до 1. Селянського (фермерського) господарства «Надія», с. Червоні Пологи Полтавської області 2. Фермерського господарства «Павільйон флори», с. Попівка Полтавської області
про стягнення 268521,57грн.
без виклику учасників справи

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області задоволено частково, а рішення Господарського суду Полтавської області від 20.04.2017р. у справі №917/174/17 скасовано в частині повної відмови у задоволенні позовних вимог - прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії до Селянського (фермерського) господарства «Надія» задоволено частково та стягнуто з останнього 39000,00грн заборгованості.

25.06.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м.Лубни Полтавської області звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з заявою про розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17, в якій просить розяснити чому апеляційний господарський суд вважає, що в розмір боргу по угоді від 03.10.2007р., що є доповненням до контракту №4 від 07.04.2005р. включено вартість гречки 84,3т, пшениці 41,666т, ячменю 30т, гороху 70т, проса 21,226т, кукурудзи 20т, враховуючи, що згідно контракту дана продукція повинна фермерським господарством не продаватися, а віддаватися, оскільки за неї вже здійснена оплата (передоплатою). Оскільки перераховані передоплатою кошти не були повернуті, фермерське господарство не мало права в односторонньому порядку змінювати умови контракту, а отже укладення доповнення від 03.10.2007р. до контракту №4 є договором про надання послуг по продажу соняшнику і не має ознак договору про новацію.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2018р. було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області у розясненні судового рішення - постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17.

05.11.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м.Лубни Полтавської області знову звернулось до Східного апеляційного господарського суду з заявою про додаткове розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 в контексті постанови Верховного Суду від 25.09.2018р. у справі №917/2153/17.

Протоколом автоматизованого розподілу від 05.11.2018р. для розгляду означеної заяви сформовано судову колегію у складі головуючого (суддя-доповідач) Попков Д.О. та суддів Пушай В.І., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2018р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області про розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 було залишено без руху з метою усунення заявником протягом 10 днів з моменту отримання ухвали недоліків, а саме:

- сплатити судовий збір в розмірі 881,00грн. шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору;

- визначити конкретну незрозумілу частину постанови, що потребує розяснення, з обґрунтуванням неоднозначності ймовірності її тлумачення в контексті правовідносин та спору, що розглядався в межах справи №917/174/17 - шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду відповідної письмової заяви з доказом її надсилання іншим учасникам справи.

23.11.2018р., враховуючи усунення заявником недоліків, допущених при поданні заяви, ухвалою Східного апеляційного господарського суду було прийнято до провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м. Лубни Полтавської області про розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.12.2018р. об 16:10 без виклику учасників справи.

Так, за змістом своєї заяви (враховуючи додаткові пояснення на виконання ухвали суду від 06.11.2018р.) Товариство з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії зазначило, що в постанові Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 на стор.4 в абз.8 викладене наступне: «Отже, шляхом укладення угоди від 03 жовтня 2007 року між сторонами відбулась зміна первісного зобов'язання з поставки продукції на нове грошове зобовязання з щорічної виплати ТОВ «Магнолія» в особі Лубенської філії 39000,00грн протягом 2008-2014 років.», при цьому, апеляційним судом не вказується відносно якого виду зернової продукції відбулася заміна на грошове зобовязання, тоді як контрактом №4 від 07.04.2005р. Селянське (фермерське) господарство «Надія» зобовязано було поставити по договору контрактації сільськогосподарської продукції зерно:

- гречки 100т;

- пшениці 50т;

- ячменю 30т;

- гороху 70т;

- проса 70т;

- кукурудзи 20т

- соняшнику 70+42 всього 112т.

Так, враховуючи викладене в п.15. постанови Верховного Суду від 25.09.2018р. у справі №917/2153/17: «Водночас, такий висновок судів попередніх інстанцій є передчасним, оскільки у постанові Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 у справі № 917/174/17 не відображено, чи в результаті укладення 03.10.2007 між сторонами угоди відбулася зміна первісного зобов'язання з поставки з усіх семи видів зернових, визначених у контракті від 07.04.2005 №4, чи лише зобов'язання з поставки соняшника», заявник просить розяснити абз.8 стор.4 постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 відносно того: «Чи в результаті укладення 03.10.2007р. між сторонами угоди відбулася зміна первісного зобовязання з поставки усіх семи видів зернових, визначених у контракті №4 від 07.04.2005р., чи лише зобовязання з поставки соняшника?»

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про розяснення рішення.

Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

При цьому, в ч.2 означеної статті встановлено, що подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Наразі, підстав, які б унеможливлювали надання розяснення апеляційним судом не встановлено.

Відтак, колегія суддів розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, дійшла висновку про необхідність її задоволення та роз'яснення абз.8 стор.4 постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17, обмежуючись, при цьому, встановленими та відображеним у відповідному судовому акті обставинами та наданої ним правової оцінки, ревізія яких у світлі обовязковості чинного судового рішення та принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права не може відбуватися поза межами визначеної процесуальним законодавством процедури перегляду.

Таким чином, при визначенні змісту і обсягу «первісного зобовязання з поставки продукції», відносно якого у розяснюваному абзаці постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 колегія суддів, у складі яких цю постанову було ухвалено, дійшла висновку про «зміну на нове грошове зобовязання з щорічної виплати ТОВ «Магнолія» в особі Лубенської філії 39000,00грн протягом 2008-2014 років» колегія суддів Східного апеляційного господарського суду користується логічно-текстуальним аналізом повязаних попередніх абзаців мотивувальної частини постанови, а саме:

1. «Матеріалами справи підтверджується, що 07.04.2005р. між ТОВ «Магнолія» та СФГ «Надія» було укладено контракт №4, де п.1.1. сторони визначили, що предметом цього контракту є розміщення замовлення на виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарської продукції на фючерсній основі, що має відбуватися з проведення попередньої оплати за майбутній врожай, який буде вирощувати Господарство для Замовника. Загальна суму оплати становить 200000грн.» - абз.5 зверху 3 сторінки постанови;

2. « 10 червня 2005 року сторони склали додаток до контракту, п.1 якого передбачено, що Замовник додатково вносить 50000грн. Господарству для вирішення питань, повязаних з виконанням робіт по вирощуванню с/г продукції» - передостанній абзац 3 сторінки постанови;

3. «Як зазначає позивач та не заперечується першим відповідачем, згідно контракту 34 від 07.04.2005р. та додатку до нього від 10.06.2005р. позивач перерахував кошти в розмірі 250000грн., проте перший відповідач свої обовязки виконав частково, передавши зерно на суму 27368,7грн. На суму 222631,3 зерно не поставлене, кошти не повернуті, всього за даними позивача, станом на 31.12.2005р., заборгованість склала 222631,3грн.» - останній абзац 3 сторінки та перший абзац 4 сторінки постанови;

4. « 23.07.2007р. сторони уклали угоду про погашення боргу №2, в якій визначили, що заборгованість буде погашена протягом серпня 2007р. грудня 2007р.» - абз.2 зверху 4 сторінки постанови;

5. « 03.10.2007р. сторони склали доповнення до контракту №4 від 07.04.2005р., в якому визначили, що заборгованість буде перерахована протягом 2008-2014р.» - абз.3 зверху 4 сторінки постанови;

6. «Зокрема, до змісту даної угоди Селянське (фермерське) господарство «Надія» визнало існування боргу за контрактом від 07.04.2005р. в розмірі 233762,87грн. (розмір основного боргу та неустойка) та взяло на себе зобовязання з її перерахування протягом 2008-2014 років по 39000грн. кожного року» - абз.4 зверху сторінки 4 постанови.

Співставлення змісту наведених абзаців постанови із розяснюваним абз.8 сторінки 4 постанови вказує на те, що «первісне зобовязання з поставки продукції» відносно якого апеляційний суд дійшов висновку про його заміну грошовим зобовязанням з перерахування протягом 2008-2014 років по 39000грн. кожного року є зобовязання у загальному розмірі 233762,87грн:

- з поставки зерна на суму 222631,3грн. станом на 31.12.2005р., розмір якого був визначений за контрактом №4 від 07.04.2005р. з урахуванням додатку до нього від 10.06.2005р. та встановленого судом виконання зобовязання в розмірі 27368,70грн. шляхом передачі зерна;

- зі сплати визнаної неустойки, яка увійшла в суму у вказану в доповненні від 03.10.2007р. до контракту №4 від 07.04.2005р. у розмірі 233762,87грн.

Відповідно, у розрізі поставленого заявником запитання, замінене грошовим зобовязання з поставки зернових за змістом тексту постанови колегією суддів може бути визначене лише параметрами суми в розмірі 222631,3грн. станом на 31.12.2005р. індивідуалізація цього первісного зобовязання за ознаками конкретних зернових культур вимагала б доповнення або зміни мотивувальної частини постанови за наслідками нової оцінку наявних у справі доказів, що не може бути здійснено під час її розяснення.

При цьому, враховуючи посилання заявника на п.15 постанови Верховного Суду від 25.09.2018р. у справі №917/2153/17, апеляційний суд повторно зауважує, що передбачений ст.245 Господарського процесуального кодексу України механізм усунення незрозумілості судового рішення не перебуває в залежність від ступеня прийнятності/можливості використання змісту розяснюваного рішення у доказовому або преюдиційному аспектах при розгляді інших судових справ.

Керуючись ст.ст.234, 235, 245, 287 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнолія» в особі Лубенської філії, м.Лубни Полтавської області про розяснення постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 задовольнити.

2. Роз'яснити абз.8 стор.4 постанови Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2017р. у справі №917/174/17 та розуміти його наступним чином, що «первісне зобовязання з поставки продукції» відносно якого апеляційний суд дійшов висновку про його заміну грошовим зобовязанням у результаті угоди від 03.10.2007р. з перерахування протягом 2008-2014р.р. по 39000грн. кожного року є зобовязання у загальному розмірі 233762,87грн.:

- з поставки зерна на суму 222631,3грн. станом на 31.12.2005р., розмір якого був визначений за контрактом №4 від 07.04.2005р. з урахуванням додатку до нього від 10.06.2005р. та встановленого судом виконання зобовязання в розмірі 27368,70грн. шляхом передачі зерна;

- зі сплати визнаної неустойки, яка увійшла в суму у вказану в доповненні від 03.10.2007р. до контракту №4 від 07.04.2005р. у розмірі 233762,87грн.

3. Ухвала набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.12.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка