ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 926/3368/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу в порядку письмового провадження Акціонерного товариства "Чернівціобленерго"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Плотніцького Б.Д., Малех І.Б., Хабіб М.І.

від 08.08.2018

за позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 481310,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 481310,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що 06.12.2006 між сторонами укладено договір №1127/1 про постачання електричної енергії, згідно умов якого позивач постачає електроенергію, а відповідач вчасно сплачує кошти за поставлену електроенергію згідно зі встановленими тарифами. Споживач розраховується за спожиту електричну енергію за диференційованими зонами доби, а саме зона пік, зона напвпік, зона ніч, згідно із встановленого лічильника EMS 132.41.4 №352588. 17.02.2015 за заявою відповідача здійснено перепрограмування лічильника та проведено параметризацію лічильника для переходу на розрахунки за роздрібним тарифом. 03.02.2017 проведено перевірку програмування багатофункціонального приладу обліку, та виявлено, що сумарне споживання електричної енергії по графіку навантаження не співпадає з сумарними показниками електричної енергії на РКІ (дисплеї електролічильника ), тобто кількість спожитої електроенергії не відображалась на РКІ електролічильника, у зв'язку з чим з 19.02.2015 по 03.02.2017 у здійснено перерахунок обсягу спожитої електричної енергії на загальну суму 481310,15 грн, яку відповідач зобов'язувався сплатити.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

06.12.2006 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «ЕК «Чернівціобленерго» було укладено договір №1127/1 про постачання електричної енергії (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електроустановок, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з п. 2.1 Договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу електроенергію (п.2.2.2. Договору), а відповідач, в свою чергу, взяв на себе зобов'язання, серед інших умов, оплачувати постачальнику вартість електроенергії не пізніше 20 числа щомісячно (п. 2.3.4. Договору).

Відповідно до п.3.1.1. Договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Відповідно до п. 4.2.3 Договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 5 грудня 2001 року №1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених ПКЕЕ та Методикою.

Споживач несе відповідальність за технічний стан розрахункових приладів обліку, які знаходяться на його території, забезпечує їх охорону та збереження (п. 4.2.4. Договору).

Споживач не несе відповідальності перед постачальником відповідно до вимог п. 4.2.3. цього Договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини постачальника або обставин непереборної сили (п. 4.2.6. Договору).

Відповідно до п. 9.4. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2007 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Оскільки сторонами не заявлялося про припинення дії договору або перегляд його умов, відповідно до п. 9.4. Договору, такий діяв під час виникнення спірних правовідносин до 27.01.2017.

27 січня 2017 року між ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 було укладено договір № 1127/9 про постачання електричної енергії в новій редакції

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується сторонами, споживач розраховувався за спожиту електричну енергію за диференційованими зонами доби, а саме зона пік, зона напівпік, зона ніч, згідно із показами встановленого лічильника EMS 132.41.4 №352588 (додаток №7.1 до Договору).

17 лютого 2015 року відповідач звернувся із заявою до позивача щодо перепрограмування лічильника у зв'язку із недоцільністю використання тарифів.

Відповідно до наряду № 50756 від 17.02.2015 лічильник EMS 132.41.4 №352588 було знято із показниками: AI - 3881,44 кВт/год (зона пік); А2 - 8228,95 кВт/год (зона напівпік); A3 - 5229,20 кВт/год (зона ніч).

Відповідно до протоколу параметризації №866 від 18.02.2015 було проведено параметризацію лічильника для переходу на розрахунки за роздрібним тарифом та встановлено лічильник відповідачу.

Актом патаметризації приладу обліку №866 від 18.02.2015 підтверджено, що у приладі обліку EMS 132.41.4 №352588 встановлені тарифні зони у відповідності до ПКЕЕ та вимог виробника електронного багатофункціонального засобу обліку, а відтак, такий може бути встановлений і використаний як багатофункціональний з 18.02.2015.

Згідно наряду №12513112 від 19.02.2015 електролічильник встановлено споживачу та підтверджено, що такий після установки працює правильно.

16 грудня 2016 року представником ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» було проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт параметризації №2097, з якого вбачається, що в приладі обліку EMS 132.41.4 №352588 встановлені тарифні зони у відповідності до ПКЕЕ та вимог виробника електронного багатофункціонального засобу обліку, а , відтак, такий може бути встановлений і використаний як багатофункціональний з 16.12.2016. До вказано акта додано протокол параметризації №2097 від 16.12.2016.

3 лютого 2017 року за участю відповідача представниками ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» було проведено перевірку програмування багатофункціонального приладу обліку, про що складено акт №02-17 від 03.02.2017, в якому зазначається, що сумарне споживання електричної енергії по графіку навантаження не співпадає з сумарними показниками електричної енергії на РКІ (дисплеї ел.лічильника). Електролічильник обліковує електроенергію по зоні ТІ, і не обліковує по зонам Т2 і Т3.

Лічильник EMS 132.41.4 №352588 було знято на метрологічну експертизу, про що свідчить наряд №77906 від 03.02.2017.

15 лютого 2017 року позивач звернувся з листом до фірми виробника електролічильників даного типу за роз'ясненнями.

Листом вих №16/1 від 15.03.2017 ТзОВ «Елгама-електроніка» повідомило позивача про те, що процедура перепрограмування лічильника проведена неправильно, а також надало рекомендації для можливості візуалізації збережених в пам'яті лічильника величин електроенергії всіх типів.

Отримавши вказані роз'яснення, позивач провів повторну перевірку програмування багатофункціонального засобу обліку, про що складено акт перевірки програмування багатофункціонального приладу обліку від 16.03.2017.

Як зазначено у вказаному акті, облік спожитої електричної енергії з 18.02.2015 проводився лише по зоні ТІ (пікова зона), а спожита електрична енергія по зонам Т2(денна зона) і Т3 (нічна зона) не відображалась на РКІ електролічильника, що призвело до недообліку сумарної спожитої електроенергії. Показники на момент перевірки: Т1- 6725,92; Т2-14214,46; Т3-7293,50.

З урахуванням встановлених обстави, позивачем проведено розрахунок загального обсягу спожитої електроенергії за період з 18.02.2015 по 03.02.2017 в обсязі 241494 кВт./год. на суму 481 310,15 грн з ПДВ та виставлено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 рахунки на оплату за активну електроенергію від 22.03.2017 за №58448 на суму 25099,97 грн, №58394 на суму 128748,64 грн та №58427 на суму 291093,01 грн.

Несплата споживачем виставлених рахунків слугувала підставою для звернення ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» з позовом у даній справі про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 481310,15 грн заборгованості за активну електроенергію.

При цьому, на переконання позивача, відповідачем вчинено правопорушення у сфері господарювання - невиконання взятих на себе зобов'язань за договором, а саме обов'язку вчасно сплачувати кошти за використану електричну енергію на підставі виставленого рахунку.

3. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2018 у справі №926/3368/17 (суддя Проскурняк О.Г.) позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" 481310,15 грн заборгованості за активну електричну енергію та 7219,65 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване положеннями ст. 193 ГК України та п.п. 6.1., 10.2.2. Правил користування електричною енергією. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 4.2.4. Договору №1127/1 про постачання електричної енергії споживач несе відповідальність за технічний стан засобів обліку, а матеріалами справи підтверджено факт недообліку електролічильником спожитої відповідачем електроенергії, обсяг якої не відображався на дисплеї приладу обліку, однак зберігся у його пам'яті. Вважаючи правомірним нарахування позивачем вартості спожитої відповідачем електричної енергії (здійснене за період з 19.02.2015 по 03.02.2017 на підставі даних, зчитаних з пам'яті електролічильника та зазначених в акті перевірки програмування багатофункціонального приладу обліку від 16.03.2017) у сумі 481310,15 грн, місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 08.08.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнив. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2018 у справі № 926/3368/17 скасував та ухвалив нове судове рішення. У задоволенні позову відмовив. Судові витрати за розгляд справи у суді першої інстанції та перегляд рішення в апеляційному порядку поклав на позивача. Стягнув з Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 10829,47 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Апеляційний господарський суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії не відповідає ні умовам договору, ні ПКЕЕ. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з листа ТзОВ «Елгама-електроніка», вих №16/1 від 15.03.2017, недооблік електроенергії лічильником відбувся не з вини споживача, а у зв'язку з неправильним проведенням процедури перепрограмування лічильника. Недооблік електричної енергії на об'єкті позивача, виявлений під час технічної перевірки 03.02.2017, стався не з вини споживача (відповідача), тому порядок визначення обсягу спожитої електричної енергії за період порушення обліку електроенергії регулюється п. 6.20 ПКЕЕ. Окрім того, відповідно до п. 10.10. ПКЕЕ споживач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальній організації) або третім особам, та матеріальні збитки, які викликані некваліфікованими діями персоналу електропередавальної організації, постачальника електричної енергії або субспоживача. З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову у даній справі.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивач - Aкціонерне товариство «Чернівціобленерго» просить скасувати постанову постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08,2018 та залишити в силі рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2018. Судові витрати покласти на відповідача.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, п. 6.20 ПКЕЕ.

Розрахунковий засіб обліку EMS 132.41,4 №352588 був придатний до використання, порушення розрахункового приладу обліку не відбулось. В пам'яті лічильника були зафіксовані показники на момент зняття лічильника відповідно до наряду № 50756 від 17.02.2015 року лічильник EMS 132.41.4 №352588: AI - 3881,44 кВт/год (зона пік); А2 - 8228,95 кВт/год (зона напівпік); A3 -5229.20 кВт/год (зона ніч) за підписом відповідача, без зауважень. Також дані показники зафіксовані в протоколі параметризації №866 від 18,02.2017 за підписом відповідача, без зауважень.

Споживач був присутній при проведенні перевірки програмування багатофункціонального приладу обліку, що зафіксовано актом №02-17 від 03.02.2017 в якому зазначається про те, що лічильник не обліковує по зонам Т2 та Т3. Даний акт підписаний споживачем без зауважень.

Лічильник був придатний до використання, покази лічильника були зафіксовані в пам'яті лічильника. Електрична енергія фактично спожита по зонам Т2 та Т3 але не оплачувалась, та не відображалась на табло електролічильника.

Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що відповідно до п. 6.1 ПКЕЕ обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатись відповідно до даних розрахункового засобу обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами, проте судом невірно застосовано норму п. 6.20 Правил користування електричною енергією, тому було прийнято незаконну та необґрунтовану постанову.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги повністю, посилаючись на те, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій.

Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Касаційний господарський суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 2.1 Договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ) (в редакції на момент спірних правовідносин) ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до п. 6.1. ПКЕЕ обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами (п.п.6.11 ПКЕЕ).

Матеріалами справи, зокрема, рахунками на оплату за активну електроенергію, квитанціями на оплату за електроенергію та сальдовими оборотами по споживачу з Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, підписаними представником ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», підтверджується здійснення оплати відповідачем за використану електроенергію на підставі виставлених позивачем рахунків за фактичними показами приладу обліку.

На переконання позивача, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повинен оплатити за фактично спожиту електроенергію в період з 19.02.2015 по 03.02.2017 на суму 481310,15 грн, оскільки за вказаний період прилад обліку відображав обсяги спожитої електроенергії лише по зоні Т1.

Як вбачається з письмових пояснень позивача, сума заборгованості розрахована за період з листопада 2015 по лютий 2017 як сума показників по тарифах Т2 і Т3, збережених у пам'яті лічильника (166513 кВт.год, що складає 350 227,78 грн. з ПДВ), а за період з березня 2015 по жовтень 2015 обсяг недоврахованої електроенергії було розподілено пропорційно за середньодобовиим споживанням електроенергії, оскільки показники по тарифах Т2 і Т3 за вказаний період в пам'яті електролічильника не збережені.

Окрім цього, позивач, як на підставу своїх вимог, посилався на висновок експертного дослідження № 234 від 19.09.2017 року, згідно якого в пам'яті наданого на дослідження лічильника електроенергії EMS 132.41.4 №352588 та наданих баз даних збережена інформація параметрів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з листа ТОВ «Елгама-електроніка», вих №16/1 від 15.03.2017, недооблік електроенергії лічильником відбувся не з вини споживача, а у зв'язку з неправильним проведенням процедури перепрограмування лічильника.

Згідно з п. 6.20. ПКЕЕ у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду. Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку). За день відновлення обліку приймається день складення спільного акта про покази засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку. Розрахунковий період, який використовується для визначення середньодобового обсягу постачання електричної енергії, визначається за згодою сторін.

Отже, у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача, що має місце у даному спорі, обсяг електричної енергії визначається за згодою сторін: на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розраховується постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії. При цьому, при обранні розрахунку обсягу електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання, розрахунковий період також обирається за згодою сторін.Недооблік електричної енергії на об'єкті позивача, виявлений під час технічної перевірки 03.02.2017, стався не з вини споживача (відповідача), тому порядок визначення обсягу спожитої електричної енергії за період порушення обліку електроенергії регулюється п. 6.20 ПКЕЕ.

Окрім того, відповідно до п.10.10. ПКЕЕ споживач не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальній організації) або третім особам, та матеріальні збитки, які викликані некваліфікованими діями персоналу електропередавальної організації, постачальника електричної енергії або субспоживача.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що обраний позивачем спосіб нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії не відповідає ні умовам договору, ні ПКЕЕ.

Відповідно до п. 10.2. ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Матеріалами справи, зокрема, рахунками на оплату за активну електроенергію, квитанціями на оплату за електроенергію та сальдовими оборотами по споживачу Фізичній особі-підриємцю ОСОБА_3, підписаними представником ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», підтверджується здійснення оплати відповідачем за використану електроенергію на підставі виставлених позивачем рахунків за фактичними показами приладу обліку, що узгоджується з умовами Договору та положеннями ПКЕЕ.

При цьому, несплата безпідставно виставленого рахунку не може розцінюватись як порушення господарського зобов'язання, про що зазначає скаржник.

Посилання в рішенні суду першої інстанції на п.4.2.4. Договору, яким покладено на споживача відповідальність за технічний стан засобів обліку є безпідставним, оскільки позивачем в ході проведення перевірки не виявлено втручання споживача в роботу приладу обліку чи його пошкодження.

Актами параметризації приладу обліку №866 від 18.02.2015 та №2097 від 16.12.2016 ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» підтверджено, що в приладі обліку EMS 132.41.4 №352588 встановлені тарифні зони у відповідності до ПКЕЕ та вимог виробника електронного багатофункціонального засобу обліку, а відтак, такий може бути встановлений і використаний як багатофункціональний.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову у даній справі.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Приписами пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі "Луценко проти України", заява №30663/04 зазначено, що оцінюючи чи було все відповідне провадження в цілому справедливим, слід взяти до уваги якість існуючих доказів, і зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, які-небудь сумніви щодо їхньої достовірності і точності. У разі виникнення сумнівів стосовно достовірності певного джерела доказів відповідно зростає необхідність підтвердження його доказами з інших джерел.

Встановивши те, що місцевий господарський суд у цій справі допустив неправильне застосування норм матеріального права, суд апеляційної інстанції правильно з дотриманням норм процесуального права скасував рішення Господарського суду Чернівецької області від 28.03.2018 та прийняв нове рішення про відмову в задоволені позову.

Наведені позивачем в касаційній скарзі доводи не стосуються висновків суду апеляційної інстанції та, відповідно не спростовують їх.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що апеляційний господарський суд правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої постанови Київського апеляційного господарського суду Касаційний господарський суд не вбачає.

З огляду на зазначене Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення постанови суду апеляційної інстанції без змін, а касаційної скарги - без задоволення.

9. Судові витрати

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у справі № 926/3368/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді В. Пєсков

В. Погребняк