ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2449/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: О.Ю. Аленіна, І.Г. Філінюка,

секретар судового засідання - О.В. Клименко,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панченко Тетяни Володимирівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2018

(суддя Літвінов С.В., м. Одеса, повний текст складено та підписано 16.07.2018)

у справі № 916/2449/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Панченко Тетяни Володимирівни

до Комунальної установи "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Панченко Тетяна Володимирівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язати Комунальне підприємство "Одесреклама" Одеської міської ради повернути незаконно демонтовані рекламні конструкції, що знаходились за адресою: м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 1; м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 21 кілометр; м. Одеса, вул. Зої Космодем'янської.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилаючись на рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/3414/16, зазначив, що відповідач незаконно демонтував рекламні конструкції та не повертає їх, порушуючи тим самим права позивача.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що позивач не обґрунтував позовну вимогу, ним не наведено жодних норм законодавства, згідно яких заявлено позовну вимогу, не доведено право власності на демонтовані рекламні конструкції. Також відповідач вказав, що Приписи про усунення порушень не скасовані, а дії позивача не відповідають вимогам п. 13.9 Правил.

Ухвалою місцевого господарського суду від 21.05.2018 замінено відповідача у справі №916/2449/17 - Комунальне підприємство "ОДЕСРЕКЛАМА" Одеської міської ради на Комунальну установу "Одесреклама" Одеської міської ради.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.07.2018 (суддя Літвінов С.В.) у справі № 916/2449/17 у задоволені позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись із рішенням суду, ФОП Панченко Т.В. звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не врахування всіх належних та допустимих доказів, що мають суттєве значення для вирішення даної справи.

Так, скаржник вказав, що матеріали справи містять документи, які підтверджують право власності позивача на вказані рекламні конструкції.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 (колегія суддів у складі: головуючого судді К.В. Богатиря, суддів: С.В. Таран, І.Г. Філінюка) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, а ухвалою від 17.09.2018 - задоволено клопотання Комунальної установи «ОДЕСРЕКЛАМА» Одеської міської ради про продовження строку для надання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 916/2449/17; продовжено названій установі процесуальний строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, встановлений ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 31.08.2018 про відкриття апеляційного провадження, до 28 вересня 2018 року; призначено справу № 916/2449/17 до розгляду на 03.10.2018.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 ГПК України, матеріали справи №916/2449/17 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

23.10.2018 апеляційна скарга зареєстрована відповідальним працівником відділу документообігу (канцелярії) Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 23.10.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: О.Ю. Аленіна, І.Г. Філінюка. Ухвалою від 29.10.2018 прийнято справу № 916/2449/17 до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: О.Ю. Аленіна, І.Г. Філінюка, розпочато розгляд справи спочатку, призначено розгляд справи № 916/2449/17 на 19.11.2018.

У судовому засіданні 19.11.2018 оголошено перерву до 23.11.2018 о 12:00 год.

У судове засідання від 23.11.2018 представники сторін не з'явились, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

04 липня 2016 року та 19 жовтня 2016 року за направленнями КП «Одесреклама» Одеської міської ради № 155 від 01.07.2016 та № 314 від 01.10.2016 було встановлено, що Фізична особа-підприємець Панченко Тетяна Володимирівна розташувала рекламні конструкції: стаціонарні наземні рекламні засоби розмірами 3м х 6м х 2ст за адресою: м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 1; м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 21 кілометр; м. Одеса, вул. Зої Космодем'янської, про що було складено акти фіксації № 002627 від 04.07.2016, № 002628 від 04.07.2016 та № 006138 від 19.10.2016.

На підставі вказаних актів фіксації управлінням реклами були винесені приписи про усунення порушень № 01-30/2696 від 06.07.2016, № 01-30/2697 від 06.07.2016 та № 01-30/5153 від 19.10.2016.

КП «Одесреклама» демонтувало та вилучило рекламні конструкції, що знаходились за адресою: м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 1; м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 21 кілометр; м. Одеса, вул. Зої Космодем'янської.

У провадженні Господарського суду Одеської області (суддя Малярчук І.А.) знаходилась справа № 916/3414/16 за позовом КП «Одесреклама» Одеської міської ради до фізичної особи-підприємця Панченко Тетяни Володимирівни про стягнення 46 815,09 грн. за вимушене проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій та збитків у вигляді витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій.

Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 01.03.2017, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 та Вищого господарського суду України від 10.08.2017, було повністю відмовлено в задоволенні позову КП «Одесреклама» Одеської міської ради.

Позивач стверджує, що неодноразово письмово звертався до відповідача - КП «Одесреклама» з листами, в яких просив повернути позивачу незаконно демонтовані рекламні конструкції, які знаходилися за адресою: м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 1; м. Одеса, вул. Новомиколаївська дорога, 21 кілометр; м. Одеса, вул. Зої Космодем'янської в строк 5 днів з моменту отримання цих листів-вимог та про всі дії повідомляти за зазначеними у листі телефонами. Однак жодної відповіді за зазначеною у листі адресою від відповідача ФОП Панченко Т.В. не отримувала. Рекламні конструкції відповідач не повертає, чим порушує права позивача.

Неповернення КП «Одесреклама» рекламних конструкцій ФОП Панченко Тетяні Володимирівні зумовило звернення останньої до Господарського суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою.

При вирішенні спору у справі господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Отже, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 даного Кодексу).

Частиною 1 статті 147 Господарського кодексу країни визначено, що майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

Типові правила розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою КМУ №2067 від 29.12.2003, передбачають, що регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган).

Згідно з п. 1.5. Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених рішенням виконкому Одеської міської ради №434 від 22.04.2008 зі змінами (далі також - Правила), в якості робочого органу визначено управління реклами Одеської міської ради, яке уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.

Відповідно до п. 3.1. Правил управління реклами наділено повноваженнями, зокрема, видавати направлення на здійснення перевірок дотримання цих Правил, надавати фізичним та юридичним особам обов'язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів, контролювати виконання цих приписів, надавати направлення на здійснення демонтажу протиправно розмішених рекламних конструкцій.

Пунктом 4.1. Правил встановлено, що до завдань та функцій КП «Одесреклама» віднесено, зокрема: за направленням робочого органу перевіряти додержання фізичними та юридичними особами вимог цих Правил та надавати робочому органу матеріали щодо виявлених порушень; за направленням робочого органу проводити перевірки дотримання фізичними та юридичними особами вимог цих Правил; на підставі направлення робочого органу організовувати та/або здійснювати власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

Як встановлено судом, Управлінням реклами ОМР винесені приписи на ім'я ФОП Панченко Т.В. про усунення порушень №01-30/2696 від 06.07.2016, №01-30/2697 від 06.07.2016.

КП „Одесреклама" складено акти проведення демонтажу №650 від 11.08.2016, №658 від 11.08.2016, №994 від 28.10.2016, згідно яких демонтовано рекламні конструкції за адресами: Новомиколаївська дорога, 1, Новомиколаївська дорога, 21 км, вул. Зої Космодем`янської, та вказано про відсутність власника конструкцій під час демонтажу.

Відповідно до п. 1.2. Правил КП "Одесреклама" - комунальне підприємство "Одесреклама", створене для реалізації господарської компетенції органів місцевого самоврядування у сфері зовнішньої реклами, виконання інших завдань та функцій, визначених цими Правилами, іншими актами органів місцевого самоврядування та міського голови.

Згідно з п. 13.9. Правил повернення демонтованого рекламного засобу розповсюджувачу зовнішньої реклами здійснюється на підставі його письмової заяви, шо подається до КП "Одесреклама" у довільній формі. До заяви обов'язково додаються документи, що підтверджують право власності заявника на демонтований рекламний засіб.

Протягом семи днів з дня отримання заяви КП "Одесреклама" готує розрахунок витрат на проведення демонтажу рекламного засобу та його зберігання й вручає його розповсюджувачу зовнішньої реклами.

Видача рекламних засобів здійснюється протягом двох днів з дня отримання документа, що підтверджує внесення розповсюджувачем зовнішньої реклами плати в рахунок відшкодування витрат на проведення демонтажу рекламного засобу.

Видача конструкцій здійснюється за актом приймання-передачі, один з яких видається власнику рекламного засобу, а інший залишається в КП "Одесреклама". У випадку отримання конструкцій уповноваженою особою власника до акта приймання-передачі додається також копія документа, що підтверджує право такої особи на вчинення відповідних дій від імені власника рекламного засобу.

Повернення рекламних засобів без відшкодування витрат КП "Одесреклама" на проведення демонтажу не допускається.

Отже, названими правилами передбачено, що до заяви про повернення демонтованого рекламного засобу обов'язково додаються документи, що підтверджують право власності заявника на демонтований рекламний засіб.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи пояснень позивача, підприємець стверджує, що спірні конструкції належать ФОП Панченко Т.В. на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2003, що також підтверджується актом приймання-передачі товару від 26.04.2003. При цьому, позивач надав копії вказаних документів.

Так, згідно з п. 1.1 договору купівлі-продажу обладнання, укладеного 26.04.2003 між Приватним підприємством «Вегасервіс» (Продавець) та Приватним підприємцем Панченко Тетяною Володимирівною (Покупець), Продавець зобов'язується передати обладнання (далі за текстом - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар. Перелік обладнання додається у Додатку № 1 до договору, який є невід'ємною частиною даного договору.

Право власності на товар переходить до Покупця з моменту укладення даного договору (п. 3.4 договору).

26.04.2003 сторонами складено акт приймання-передачі товару до договору купівлі-продажу від 26.04.2003, відповідно до якого сторони підтвердили факт здійснення передачі Продавцем Товару Покупцю.

У пункті 1.6 вказаного акта зазначено, що перелік товару додається (Додаток №1 до договору купівлі-продажу обладнання від 26.04.2003).

У Додатку № 1 від 26.04.2003 зазначено 3 металоконструкції загальною вартістю 58231,03 грн., враховуючи ПДВ.

Дослідивши вищевказані документи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що датою державної реєстрації Приватного підприємства «Вегасервіс» є 09.07.2003. Відтак, на момент укладення вказаного вище договору купівлі-продажу обладнання від 26.04.2003 не існувало такої юридичної особи як Приватне підприємство «Вегасервіс», а тому укладення такого договору 26.04.2003 було неможливе.

Натомість, позивач надав пояснення, що у вищевказаних документах було зазначено дату « 26.04.2003» замість правильної - « 26.04.2004», що підтверджується обліково-первинними документами - квитанціями до прибутково-касового ордеру. При цьому позивачем було надано суду копії шести квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 58231,03 грн., датовані 26.04.2004-30.04.2004 та 04.05.2004.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 76-79 цього Кодексу визначено, що докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Судова колегія звертає увагу на те, що, звертаючись із позовом про зобов'язання повернути незаконно демонтовані рекламні конструкції, ФОП Панченко Т.В. послалась на те, що ці конструкції належіть їй на праві власності, а, отже, вона повинна довести дану підставу позову.

Однак, з наданих позивачем документів, а саме: договору купівлі-продажу обладнання, укладеного між Приватним підприємством «Вегасервіс» (Продавець) та Приватним підприємцем Панченко Тетяною Володимирівною (Покупець), акта приймання-передачі товару до цього договору та Додатку № 1 не вбачається, що металоконструкції, про продаж яких зазначено в додатку до вищевказаного договору, визначені будь-якими індивідуальними ознаками. За таких обставин відсутня можливість ототожнити ті металоконструкції, які, за твердженням ФОП Панченко Т.В., вона придбала у ПП «Вегасервіс» за вказаним договором, і ті рекламні конструкції, які були демонтовані та вилучені КП «Одесреклама» за вищезгаданою адресою.

Як вище згадувалось, Господарським судом Одеської області розглядалась справа № 916/3414/16 за позовом КП «Одесреклама» Одеської міської ради до Фізичної особи-підприємця Панченко Тетяни Володимирівни про стягнення з останньої 46 815,09 грн. за вимушене проведення демонтажу протиправно розміщених рекламних конструкцій та збитків у вигляді витрат за зберігання демонтованих рекламних конструкцій. Відповідним рішенням від 01.03.2017, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 та Вищого господарського суду України від 10.08.2017, КП «Одесреклама» Одеської міської ради було повністю відмовлено в задоволенні позову.

Однак, по-перше, судами не встановлювалась обставина наявності у ФОП Панченко Т.В. права власності на зазначені рекламні конструкції, тому підстави для застосування приписів ст. 75 ГПК України - відсутні, по-друге, у даному випадку не можна ідентифікувати металоконструкції, придбані, за твердженням позивача, у ПП «Вегасервіс» та ототожнити їх з рекламними конструкціями, які були демонтовані КП «Одесреклама» Одеської міської ради.

Таким чином, позивачем не доведено виконання вимог п. 13.9. Правил стосовно обов'язкового додання до заяви про повернення демонтованого рекламного засобу документів, що підтверджують право власності заявника на демонтований рекламний засіб.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ФОП Панченко Т.В. підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2018 у справі №916/2449/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панченко Тетяни Володимирівни - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 28.11.2018.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя І.Г. Філінюк