ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 рокуСправа № 912/2247/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засіданні Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2247/18

за позовом: Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області, 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7, в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

до відповідачів:

І - Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, 26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3

ІІ - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива", 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2

про визнання незаконним та скасування пункту рішення, визнання недійсними договорів та зобов'язання повернути земельні ділянки

Представники:

від прокуратури - Олаг О.С., посвідчення №042560 від 30.03.16, прокурор відділу;

від позивача - Куєвда Ю.С., довіреність № 0-11-0.62-62/62-18 від 15.03.18;

від відповідача І - участі не брали;

від відповідача ІІ - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до господарського суду з позовною заявою № 9775вих -18 від 17.08.2018 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка містить вимоги до Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області та до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива", з урахуванням заяви № [12-87] 12458 вих-18 від 22.10.2018, про наступне:

- визнати незаконними та скасувати пункт 4 рішення 14-ї сесії сьомого скликання Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області від 09.02.2018 №303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради";

- визнати недійсним на майбутнє, укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" договір на управління майном від 26.02.2018 №1;

- визнати недійсним на майбутнє, укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" договір на управління майном від 26.02.2018 №2;

- визнати недійсним на майбутнє, укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" договір на управління майном від 26.02.2018 №3;

- визнати недійсним на майбутнє, укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" договір на управління майном від 26.02.2018 №4;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №1 земельну ділянку, загальною площею 9.70 га (кадастровий номер :02:000:9022), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №2 земельну ділянку, загальною площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №3 земельну ділянку, загальною площею 25,4219 га (кадастровий номер :02:000:9023), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №4 земельну ділянку, загальною площею 26,6981 га (кадастровий номер :02:000:9024), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Прокурором зазначено про те, що вище зазначені земельні ділянки не відносяться до земель комунальної власності, не перебувають на балансі Кам'янобрідської сільської ради та розташовані за межами населених пунктів, внаслідок чого Територіальна громада, яку представляє сільська рада, не мала права розпоряджатися оспорюванними земельними ділянками.

Ухвалою господарського суду від 31.08.2018 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2247/18; ухвалено розглядати справу №912/2247/18 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.09.2018.

17.09.2018 на адресу суду надійшов відзив Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області, відповідно до змісту якого відповідач І просить відмовити у задоволенні позову вказуючи на те, що прийняте рішення про передачу земель в управління, пункт якого оскаржується, є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, оскільки на виконання рішення було укладено відповідні договори управління майном. Таким чином, на думку відповідача І позовна вимога про визнання незаконним та скасування пункту 4 рішення від 09.02.2018 № 303 не підлягає задоволенню. До того ж, відповідач І вказує, що вимоги про визнання недійсними договорів на управління земельними ділянками є похідними від вимоги про скасування п. 4 рішення, а тому також не підлягають задоволенню (а.с. 60-62).

20.09.2018 до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про підтримання позовних вимог Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури (а.с. 75-76).

Відповідачем ІІ (СТОВ Агрофірма "Нива") надіслано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги заперечено з тих самих підстав, що викладені у відзиві Кам'янобрідської сільської ради (а.с. 79-81).

25.09.2018 господарський суд розпочав підготовче засідання.

25.09.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17:00 год. 16.10.2018.

27.09.2018 та 02.10.2018 від Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області надійшли відповіді на відзиви № [12-87]11198 вих18 від 24.09.2018 та № [12-87]1533 вих18 від 28.09.2018 відповідно.

У вказаних відповідях Прокурор відхиляє доводи відповідачів І та ІІ вказуючи, що припинення дії акту не позбавляє права його оскарження в судовому порядку.

16.10.2018 господарський суд продовжив підготовче засідання.

Господарський суд ухвалою від 16.10.2018 закрив підготовче провадження у справі №912/2247/18 та призначив її до судового розгляду по суті на 26.10.2018.

Протокольною ухвалою від 26.10.2018 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні по розгляду справи № 912/2247/18 до 19.11.2018; протокольною ухвалою від 19.11.2018 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні до 22.11.2018.

21.11.2018 на адресу господарського суду надійшло клопотання від 21.11.2018 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" про закриття провадження у справі № 912/2247/18 в частині позовних вимог про зобов'язання повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області чотирьох земельних ділянок, з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою від 22.11.2018 клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" від 21.11.2018 задоволено та закрито провадження у справі № 912/2247/18 на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору в частині наступних вимог:

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №1 земельну ділянку, загальною площею 9.70 га (кадастровий номер :02:000:9022), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №2 земельну ділянку, загальною площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №3 земельну ділянку, загальною площею 25,4219 га (кадастровий номер :02:000:9023), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області;

- зобов'язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" повернути у розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, передану за договором на управління майном від 26.02.2018 №4 земельну ділянку, загальною площею 26,6981 га (кадастровий номер :02:000:9024), яка знаходиться на території Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Таким чином, суд здійснює розгляд справи за вимогами про визнання незаконним та скасувати пункту 4 рішення 14-ї сесії сьомого скликання Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області від 09.02.2018 №303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради" та про визнання недійсними договорів на управління майном від 26.02.2018 №1,№ 2, № 3 та № 4, укладених між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива".

22.11.2018 суд продовжив розгляд справи по суті.

Представники відповідачів І та ІІ участь повноважних представників у судовому засіданні 22.11.2018 не забезпечили, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином.

01.11.2018 до суду надійшла заява Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області № 145-02-14 від 30.10.2018, відповідно до змісту якої відповідачем І повідомлено про визнання позовних вимог Прокурора та про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 181)

Представник відповідача ІІ при поданні заяви про закриття провадження у справі просив розглянути справу за відсутності його представника.

В судовому засіданні 22.11.2018 судом досліджено докази у справі.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 22.11.2018 за відсутності представників відповідачів І та ІІ.

Розглянувши наявні у справі матеріали та заслухавши пояснення Прокурора та представника позивача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №З-рп/99 у справі №1-рп/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (абз. 2 ч.5 ст. 53 ГПК України).

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 N3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Слід зазначити, що необхідність забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини відображено у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Зокрема вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

При цьому Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення.

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах держави з позовом, в якому зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або з позовом в інтересах держави, зазначивши про відсутність у відповідного органу повноважень щодо звернення до господарського суду. При цьому у будь-якому разі наявність підстав для представництва інтересів держави має бути обґрунтована прокурором у позовній заяві відповідно до приписів наведених норм.

В рішенні №3-рп/99 від 08.04.1999 Конституційний Суд України зазначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (абз.2 пункту 3) .

Отже, у кожному конкретному випадку прокурор з посиланням на відповідне законодавство самостійно визначає, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Предметом позову є заявлена прокурором вимога про визнання незаконним та скасування пункту рішення Кам'янобрідської сільської ради; визнання недійсними договорів на управління майном.

Звертаючись з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прокурор зазначив, що розпорядником спірних земельних ділянок є Кабінет Міністрів України. Органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.15 "Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру. "

Згідно з п. 1 Положення "Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру" № 15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, давність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України крез Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, у вказаному спорі відповідним повноважним органом виконавчої влади є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Підставою звернення прокурора до суду стало порушення відповідачами земельного законодавства, в частині перевищення наданих законодавством повноважень при прийнятті рішення та передачі у користування спірних земельних ділянок, та бездіяльність органу державного контролю за додержанням земельного законодавства.

Звернення прокурора до суду спрямовано на захист належного регулювання земельних правовідносин, забезпечення їх вірного правового врегулювання, оскільки порушується порядок передачі землі у користування.

Враховуючи норми Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про прокуратуру" та Конституції України, виходячи з предмету та підстав позову, суд дійшов висновку, що звернення прокурора з даним позовом є обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2018 на 14-й сесії сьомого скликання Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області було прийнято рішення № 303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради" (а.с. 23-24).

Пунктом 2 вказаного рішення вирішено звернутися з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про резервування земельних ділянок, площею 9,7 га (кадастровий номер :02:000:9022) та площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025) для можливої передачі у приватну власність учасникам АТО та учасникам бойових дій.

Пунктом 3 даного рішення погоджено включення земельних ділянок, площею 25,43 га (кадастровий номер :02:000:9023) та площею 26,70 га (кадастровий номер :02:000:9024) до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах (аукціонах).

В п. 4 вказаного рішення зазначено, що з метою утримання (догляду) та збереження земельних ділянок, зазначених у пунктах 2-3 даного рішення передати на договірних умовах управління майном СТОВ "Агрофірма "Нива" земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на період з дня прийняття цього рішення до 31.12.2018 року.

На виконання п. 4 вказаного рішення сесії сільської ради від 09.02.2018 №303, між Територіальною громадою села Кам'яний Брід Благовіщенського району Кіровоградської області, яку представляє сільська рада в особі голови Білоуса В.О. (установник управління) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" в особі директора Московчука М.І. (управитель) 26.02.2018 укладено договори №№ 1, 2, 3, 4 на управління майном, за умовами яких сільська рада (установник) передає, а СТОВ "Агрофірма "Нива" (управитель) приймає в управління:

- земельну ділянку, площею 9,70 га (кадастровий номер :02:000:9022);

- земельну ділянку, площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025);

- земельну ділянку, площею 25,4219 га (кадастровий номер :02:000:9023);

- земельну ділянку, площею 26,6981 га (кадастровий номер :02:000:9024), відповідно, як майно, яке потребує окремого утримання, догляду, вчинення інших фактичних та/або юридичних дій для підтримання його в належному технічному та функціональному стані, що перебувають у запасі на території Кам'янобрідської сільської ради за межами населених пунктів (далі - Договори № № 1, 2, 3, 4) (а.с. 25-36).

Згідно п. 1.2 вказаних Договорів, управитель зобов'язаний здійснювати управління зазначеним майном в інтересах Кам'янобрідської сільської ради.

Пунктами 2.1., 3.1., 3.3. Договорів передбачено, що останні укладено з моменту підписання до 31 грудня 2018 року та плата управителем вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця у грошовій формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рахунок Кам'янобрідської сільської ради.

Відповідно до розділу 5 Договорів, управитель має право вчиняти стосовно переданого йому в управління майна будь-які юридичні та фактичні дії, що не суперечать вимогам чинного законодавства, у тому числі дії по утриманню, догляду майна, зазначаючи при цьому що він діє як Управитель. У разі відсутності цієї вказівки Управитель є зобов'язаним перед третіми особами особисто й несе перед ними відповідальність тільки належним йому майном.

Вказані земельні ділянки (земельну ділянку, площею 9,70 га (кадастровий номер :02:000:9022); земельну ділянку, площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025); земельну ділянку, площею 25,4219 га (кадастровий номер :02:000:9023); земельну ділянку, площею 26,6981 га (кадастровий номер :02:000:9024) передані 26.02.2018 управителю, згідно актів приймання-передачі (АЕС. 37-39).

Відповідно до інформації Кам'янобрідської сільської ради №83-02-14 від 04.06.2018 передані в управління СТОВ "Агрофірма "Нива" земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту не відносяться до земель комунальної власності та не перебувають на балансі Кам'янобрідської сільської ради (а.с. 40).

Враховуючи викладене, Прокурор посилається на те, що територіальна громада, яку представляє сільська рада в особі голови, не має права розпоряджатися оспорюваними земельними ділянками. Законним розпорядником спірних земель є центральний орган виконавчої влади, а отже у сільської ради не було жодних підстав для прийняття рішення щодо передачі землі у користування.

Враховуючи вищевказані обставини, Прокурор звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції селищних рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування України", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Повноваження селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ визначені в ст. 12 Земельного кодексу України, в п. а) та п. в) якої передбачено такі повноваження, як розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 83 Земельного кодексу України (в редакції ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності") визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч.1 ст.84 ЗК України).

В Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012, який набрав чинності 01.01.2013, визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу (п. 3). У державній власності залишаються, зокрема, усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу (п. 4). В п. 7 передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Зокрема, відповідно до вимог п. є-1) ст. 15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, належать розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 підпункту в), г), Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012, у державній власності залишаються землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади та які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно частини 8 статті 122 Земельного Кодексу України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Приписами статті 124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями.

Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 даного Кодексу.

Згідно абзаців 3 та 4 частини 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Судом встановлено, що спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Кам'яний Брід, отже відповідно до ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" перебуває у державній власності, що також підтверджується витягами з державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с. 86-106) та не заперечується Кам'янобрідською сільською радою (а.с. 40, 181).

Відповідно до п. а) ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), основними завданнями якого є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, на виконання якого Держгеокадастр України організовує виконання на відповідній території робіт із землеустрою та оцінки земель, що проводяться з метою внесення відомостей до Державного земельного кадастру; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні; веде поземельні книги та видає витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки (Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 31 пункту 4 Положення про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Враховуючи викладене вище, Кам'янобрідська сільська рада не мала повноважень приймати рішення щодо розпорядження земельними ділянками площею 9,70 га (кадастровий номер :02:000:9022), площею 4,14 га (кадастровий номер :02:000:9025), площею 25,4219 га (кадастровий номер :02:000:9023) та площею 26,6981 га (кадастровий номер :02:000:9024), які знаходяться у державній власності.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що одним із способів захисту суб'єктів господарювання є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству.

За вказаних обставин, пункт 4 рішення 14-ї сесії сьомого скликання Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області від 09.02.2018 №303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради" підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Заперечення відповідачів І та ІІ стосовно того, що прийняте рішення про передачу земель в управління, пункт якого оскаржується, є ненормативним актом, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, а тому не може визнаватися недійсним спростовується наступним.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від №911/3285/14 (3-911гс16) від 05.07.2017 рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акту та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

За таких обставин є вірним висновок, що підставами для визнання акту незаконним може бути його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або перевищення встановленої законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою визнання акту незаконним є порушення, у зв'язку з його прийняттям, прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Щодо вимог про визнання недійсними на майбутнє договорів на управління майном від 26.02.2018 №№ 1, 2, 3, 4, укладених між Кам'янобрідською сільською радою та СТОВ "Агрофірма "Нива" суд виходить з наступного.

Підставою недійсності правочину згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Разом з тим, оспорювані договори на управління майном №№ 1, 2, 3, 4 від 26.02.2018 суперечать вищенаведеним вимогам Земельного кодексу України, оскільки за його умовами розпорядження земельними ділянками здійснено особою, яка не має відповідних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд враховує приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якими органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені, зокрема, Конституцією і законами України.

Оскільки вказані договори укладені з порушенням вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", а Кам'янобрідська сільська, укладаючи спірні договори, розпорядилася землями сільськогосподарського призначення, що знаходяться за межами населених пунктів, перевищивши свої повноваження, їх слід визнати недійсними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно вимог ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 216 Цивільного кодексу України, правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

До того ж, згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

В пункті 2.26 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17 травня 2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що у вирішенні спорів про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки суди повинні з'ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу -землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Таким чином, договори на управління майном суперечать вимогам законодавства, а саме ст. 19 Конституції України, ст. ст. 12, 116, 122, 123, 124, 125, 126, 134 Земельного кодексу України, ст. 203 і 1029 Цивільного кодексу України, а тому мають бути визнані судом недійсними.

Крім того, оскільки пункт 4 рішення Кам'янобрідської сільської ради від 09.02.2018 №303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради", на підставі якого було укладено спірні договори на управління майном, визнано судом недійсним, то як наслідок це є підставою для визнання недійсними договорів №№ 1, 2, 4, 2 та 4 від 26.02.2018 на управлінням майном.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

За змістом положень ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Отже, чинне законодавство не передбачає визнання недійсним правочину на майбутнє. У майбутньому можуть бути припинені виключно права та обов'язки сторін за тим недійсним правочином, за яким ці права та обов'язки передбачалися на майбутнє.

Тобто, визнання недійсним договору та визнання недійсним зобов'язання не є тотожними поняттями, оскільки в силу прямої вказівки закону договір, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, а визнання недійсним зобов'язання за цим договором стосується наслідків недійсності такого договору.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.10.2016 у справі №3-826гс16.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що договори на управління майном №№ 1, 2, 3, 4 від 26.02.2018 підлягають визнанню недійсними з моменту їх укладення, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що представником відповідача ІІ в судовому засіданні 26.10.2016 як підставу заперечення зазначено також про те, що спірні договори на управління майном №№ 1, 2, 3, 4 від 26.02.2018 є нікчемними, оскільки всупереч вимог статті 1031 Цивільного кодексу України не посвідчені нотаріально.

Разом з цим, суд не приймає вказані заперечення, оскільки ст. 1285 Цивільного кодексу України, з посиланням на яку укладено договори на управління майном №№1, 2, 3, 4 від 26.02.2018, не містить норми про обов'язкову нотаріальну форму договору.

Згідно заяви № 145-02-14 від 30.10.2018 Кам'янобрідською сільською радою повідомлено про визнання позовних вимог Прокурора (а.с. 181) .

Згідно із положенням ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ч. 1,2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області підлягають задоволенню, однак частково з огляду на те, що вимоги про визнання недійсними договорів на управління майном № 1, № 2, № 3 та № 4 від 26.02.2018 визнаються недійсними з моменту їх укладення, а не на майбутнє.

Відповідно до частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З підстав викладеного судовий збір покладається на Кам'янобрідську сільську раду за вимогою про визнання недійсним пункту рішення та пропорційно по 50% за вимогами про визнання договорів недійсними на Кам'янобрідську сільську раду і СТОВ "Агрофрма "Нива".

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 4 рішення 14-ї сесії сьомого скликання Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області від 09.02.2018 №303 "Про використання земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів сільської ради".

Визнати недійсним укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3, ідентифікаційний код 04364466) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2, ідентифікаційний код 03757459) договір на управління майном від 26.02.2018 №1.

Визнати недійсним укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3, ідентифікаційний код 04364466) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2, ідентифікаційний код 03757459) договір на управління майном від 26.02.2018 №2.

Визнати недійсним укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3, ідентифікаційний код 04364466) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2, ідентифікаційний код 03757459) договір на управління майном від 26.02.2018 №3.

Визнати недійсним укладений між Кам'янобрідською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області (26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3, ідентифікаційний код 04364466) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2, ідентифікаційний код 03757459) договір на управління майном від 26.02.2018 №4.

Стягнути з Кам'янобрідської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3, ідентифікаційний код 04364466) на користь прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, , банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 4600, код класифікації видатків бюджету 2800) - 5 286,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" (26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2, ідентифікаційний код 03757459;) на користь прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, , банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 4600, код класифікації видатків бюджету 2800) - 3 524,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Заступнику керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області за адресою: 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна 7; Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26; Кам'янобрідській сільській раді Благовіщенського району Кіровоградської області за адресою: 26430, Кіровоградська область, 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 3; Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Нива" за адресою: 26430, Кіровоградська область, Благовіщенський район, с. Кам'яний Брід, вул. Адміністративна, 2 та Прокуратурі Кіровоградської області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4.

Повне рішення складено 03.12.2018.

Суддя В.В.Тимошевська