ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" листопада 2018 р.                      Справа № 911/2469/18

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву та додані до неї матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Асортимент", (02100, вул. Попудренка, буд. 22, м. Київ)

до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр", (08205, вул. Лісова, буд. 6-Г, м. Ірпінь, Київська область)

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" звернулось в господарський суд Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою до ДП "Рітейл Центр" про стягнення основної заборгованості у розмірі 78 331, 39 грн, що виникла внаслідок невиконання боржником свого обов’язку щодо оплати за поставлений товар згідно з договором поставки № ЭГ017422 від 01.06.2013 р., укладеним між ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" та ТОВ "Еффіус Груп", договором № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р., укладеним між ТОВ "Еффіус Груп", ДП "Рітейл Центр" та ТОВ "Торгова компанія "Асортимент".

Розглянувши заяву заявника про видачу судового наказу у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

2. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

3. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

4. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 цього ж кодексу судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 3 ст. 150 цього ж кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До вказаної заяви в якості доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, заявником додано договір № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р., укладений між ТОВ "Еффіус Груп", ДП "Рітейл Центр" та ТОВ "Торгова компанія "Асортимент", договір поставки № ЭГ017422 від 01.06.2013 р., укладений між ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" та ТОВ "Еффіус Груп" та претензія № 80 від 26.10.2018 р. про стягнення заборгованості у сумі 1 132, 59 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р., укладеного між ТОВ "Еффіус Груп" (Первісний боржник), ДП "Рітейл Центр" (Новий боржник) та ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" (Кредитор), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний боржник переводить на Нового боржника борг у розмірі 78 331, 39 грн. (Сімдесят вісім тисяч триста тридцять один грн. 39 коп.), який виник за Договором № ЭГ017422 від 01 червня 2013 р (надалі іменується "Основний Договір") укладеним між Первісним Боржником та Кредитором, Новий боржник приймає на себе зобов'язання сплатити Кредитору суму боргу на умовах, передбачених Основним Договором та даним Договором, а первісний Боржник зобов'язується в порядку, в строки та на умовах, передбачених даним Договором, відшкодувати понесені Новим боржником витрати по сплаті його боргу перед Кредитором.

Як вбачається із матеріалів справи, Договір № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р. не містить положень про строки та порядок сплати Кредитору суми боргу у розмірі 78 331, 39 грн.

Крім того, як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви заявником додано Претензію № 80 від 26.10.2018 р. про стягнення заборгованості у розмірі 1 132, 59 грн, відповідно до якої ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" просить ДП "Рітейл Центр" сплатити заборгованість у розмірі 1 132, 59 грн, яка виникла за Договором № ЭГ029660 від 01.04.2015 р. у первісного боржника (ТОВ "Еффіус Груп") та у подальшому за договором № 1А_065 про переведення боргу від 22.04.2016 р. перейшла до нового боржника (ДП "Рітейл Центр").

Таким чином          Претензія № 80 від 26.10.2018 р. стосується іншого договору поставки, договору про переведення боргу та відповідно розміру заборгованості.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, до вказаної заяви заявником не додано усіх достатніх, належних та допустимих доказів, що б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а докази, що б підтверджували прострочення відповідачем виконання обов'язку по погашенню заборгованості за договором № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р., що не відповідає вимогам ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, і відсутність яких не підтверджує наявність і виникнення у заявника вищевказаної грошової вимоги до боржника на заявлену суму.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

2. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

3. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

4. Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

5. Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно до ст. 153 цього ж кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

2. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 147, 148, 152, 153, 233 – 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у задоволенні заяви № НП-23 від 07.11.2018 р. (вх. № 2563/18 від 07.11.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Асортимент" про видачу судового наказу за вимогою до Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" про стягнення основної заборгованості у розмірі 78 331, 39 грн, що виникла внаслідок невиконання боржником свого обов’язку щодо оплати за поставлений товар згідно з договором поставки № ЭГ017422 від 01.06.2013 р., укладеним між ТОВ "Торгова компанія "Асортимент" та ТОВ "Еффіус Груп", договором № 1А_064 про переведення боргу від 22.04.2016 р., укладеним між ТОВ "Еффіус Груп", ДП "Рітейл Центр" та ТОВ "Торгова компанія "Асортимент".

2.          Роз’яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

3.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                 В.М.Бацуца