ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.12.2018м. ДніпроСправа № 910/14985/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХ 2.0"

про видачу судового наказу про стягнення основного боргу в сумі 92 382 грн. 90 коп. , штрафу в розмірі 13 857 грн. 44 коп. та витрати по справі у розмірі 176 грн. 20 коп.

Суддя Манько Г.В.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Сервіс" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХ 2.0" основного боргу в сумі 92 382 грн. 90 коп., штрафу в розмірі 13 857 грн. 44 коп. та витрати по справі у розмірі 176 грн. 20 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору суборенди нерухомого майна № від 01.10.17р.

Водночас, розглянувши заяву та подані товариством з обмеженою відповідальністю "Юніт Сервіс" докази, суд приходить до висновку про необхідність часткової відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Судом встановлено, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Сервіс" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХ 2.0" штрафу в розмірі 13 857 грн. 44 коп. не відповідають приписам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою.

Згідно з приписами ст.ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Таким чином штраф за своєю правовою природою не є заборгованістю у розумінні приписів ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Приписами ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Господарський суд вважає, що вимоги в частині штрафу в сумі 13 857 грн. 44 коп. не підлягають розгляду в порядку наказного провадження та в видачі судового наказу в частині вказаних вимог належить відмовити.

Керуючись ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Юніт Сервіс" у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕХ 2.0 " в частині стягнення штрафу в сумі 13 857 грн. 44 коп.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Суддя Г.В. Манько