РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2018Справа № 910/12525/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ"

до Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК"

про стягнення 46 600,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Шовкун С.А., Моїсеєнко В.В.

від відповідача: Максименко В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" про стягнення безпідставно набутих коштів 46 600,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що на виконання договору поруки № 907394 Р від 18.06.2015, укладеного між ТОВ торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" та ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", позивачем сплачено кошти на загальну суму 46600,00 грн. з метою погашення заборгованості за договором №907394 від 06.06.2014 про обслуговування клієнтів - фізичних осіб в рамках продукту VIP-продукт, укладеним між ОСОБА_5 та ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК". Оскільки на час погашення заборгованості порука позивача була припинена, то правові підстави для сплати грошових коштів у сумі 46600,00 грн. на користь відповідача були відсутні. Оскільки банк відмовляється повернути кошти, Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" на підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України заявлено про стягнення 46600,00 грн. безпідставно набутих коштів.

Також, разом з позовом позивачем заявлено клопотання про витребування документів та клопотання про призначення розгляду справи та судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

08.10.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12525/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання у справі на 13.11.2018, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2018 задоволено клопотання позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" про участь у судовому засіданні 13.11.2018 в режимі відеоконференції та доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Сумської області.

29.10.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що грошові кошти у сумі 46600,00 грн. були сплачені позивачем безпосередньо на виконання договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014, який є дійсним правочином та зобов'язання за яким є невиконаними. Окрім того, між позивачем та відповідачем укладений ще один договір поруки №907394 Р1 від 24.06.2016, порука за яким станом на час сплати позивачем коштів у 46000,00 грн. була дійсною.

12.11.2018 через відділ діловодства суд від відповідача надійшли витребувані судом документи.

13 листопада 2018 року розгляд справи № 910/12525/18 не відбувся у зв'язку з технічною неможливістю Господарського суду міста Києва провести судове засідання в режимі відеоконференції, що підтверджується відповідним актом від 13.11.2018, який знаходиться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 призначено судове засідання у справі № 910/12525/18 на 20.11.2018 та доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Сумської області.

В судовому засіданні 20.11.2018 представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представники позивача в судовому засіданні 20.11.2018 надали пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2018 позовні вимоги заперечив, надав пояснення по суті своїх заперечень.

В судовому засіданні 20.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ОСОБА_5 (власник рахунку, власник пакету) було укладено договір про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394, відповідно до умов якого банк відкриває ОСОБА_5 поточний (картковий рахунок) та встановлює кредитну лінію у розмірі 80000,00 грн. термін дії кредитної лінії до 18 червня 2015 року або до припинення дії кредитної лінії, з інших підстав передбачених договором.

18.06.2015 між сторонами укладений договір про внесення змін та доповнень №1, відповідно до якого термін дії кредитної лінії до 18 червня 2016 року.

На забезпечення виконання зобов'язань позичальник за договором про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" як поручителем укладений договір поруки № 907394 Р, відповідно до умов якого у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 (кредитному договору) поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором.

Пунктом 4.1. договору поруки № 907394 Р від 18.06.2015 встановлено, що строк дії договору дорівнює строку дії кредитного договору. У разі, якщо зобов'язання за кредитним договором не будуть виконуватись позичальником вчасно, договір діє до повного виконання забезпечених ним зобов'язань.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що на час смерті ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) заборгованість позичальника по договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 перед банком становила 46600,00 грн.

У зв'язку з тим, що спадкоємці позичальника відмовилися сплачувати заборгованість за договором про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 у розмірі 46600,00 грн., на виконання умов договору поруки №907394 Р від 18.06.2015 позивач сплатив заборгованість позичальника, що підтверджується платіжними дорученнями № 152 від 24.05.2017 на суму 15000,00 грн., № 155 від 08.06.2017 на суму 7900,00 грн., № 160 від 07.06.2017 на суму 7900,00 грн., № 168 від 10.08.2017 на суму 7900,00 грн., № 173 від 12.09.2017 на суму 7900,00 грн.

В подальшому, позивач звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до спадкоємців позивальника про стягнення коштів у розмірі 46600,00 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року по справі №591/5457/17 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 24.07.2018 року апеляційну скаргу ТОВ ТФ "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" залишено без задоволення та рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02.05.2017 року по справі № 591/5457/17 - без змін.

Посилаючись на встановлені рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.05.2018 по справі №591/5457/17 обставини щодо припинення поруки позивача на час сплати заборгованості, позивач стверджує, що правові підстави для сплати грошових коштів у сумі 46600,00 грн. на користь відповідача були відсутні.

04.09.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій вимагав повернути негайно після отримання претензії повернути безпідставно набуті кошти на суму 46600,00 грн.

Оскільки відповідач вимоги позивача не задовольнив, Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" на підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України заявлено про стягнення 46600,00 грн. безпідставно набутих коштів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов'язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №906/1279/16, Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року по справі № 6-88цс13.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В підтвердженні безпідставності сплати на користь позивача заборгованість за договором про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 у розмірі 46600,00 грн. позивач посилається на те, що порука за договором поруки №907394 Р від 18.06.2015 була припинена, що встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02.05.2018 по справі №591/5457/17.

Як встановлено судом, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року по справі №591/5457/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 24.07.2018, в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ".

Судом першої інстанції в межах розгляду даної цивільної справи зроблено висновок, що зобов'язання позивача за договором поруки №907394 Р від 18 червня 2015 року припинилися 30 грудня 2016 року. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як поручитель, сплатив кошти банку на виконання забезпеченого за договором поруки №907394 Р від 18.06.2015 зобов'язання після спливу строку дії договору поруки та заявив вимоги до відповідачів, які є спадкоємцями боржника, після спливу 6 місячного строку від дня коли він (позивач) міг та повинен був дізнатися про відкриття спадщини (смерть боржника).

Натомість, залишаючи без змін рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02.05.2018, апеляційний суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" як поручитель не виконав перед банком кредитного зобов'язання померлої ОСОБА_5, оскільки сплачена поручителем сума (46600,00 грн.) не покриває розмір заборгованості, яка була пред'явлена банком, як кредитором померлої, до спадкоємців у визначений законом 6-ти місячний строк. У зв'язку із наведеним, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання про перехід товариству усіх прав кредитора у спірному зобов'язанні відмовлено.

Отже, як визначено у постанові Апеляційні суду Сумської області по справі №591/5457/17 підставою для відмови у позові Товариству з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" у вказаній цивільній справі є факт неповного виконання позивачем, як поручителем, перед банком кредитного зобов'язання померлої ОСОБА_5, а не припинення поруки ТОВ торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" як стверджує позивач.

Судом враховано, що Апеляційний суд Сумської області зазначив, про те, що заслуговують уваги заперечення відповідачів про припинення поруки на підставі ст. 559 ЦК України, оскільки умовами договору поруки строк виконання кредитного зобов'язання визначено по 30.06.2016 та збільшення розміру кредитної лінії до 100000,00 грн. із терміном повернення одержаного кредиту 80000,00 грн. та сплатою процентів за використання кредитних коштів до 30.06.2017, відбулись без повідомлення поручителя.

Однак, обставини щодо припинення поруки з підстав встановлених ст. 559 ЦК України апеляційним судом не досліджувались та відповідні обставини у постанові Апеляційного суду Сумської області від 24.07.2018 не встановлені, у зв'язку із чим посилання позивача на преюдиційність фактів у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України щодо припинення поруки позивача за договором поруки №907394 Р від 18.06.2015 з підстав ч. 1 ст. 559 ЦК України є помилковими.

Разом з тим, відповідачем надано в матеріали справи копії договору про внесення змін та доповнень №1 від 18.06.2015 до договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 та договору про внесення змін та доповнень №2 від 24.06.2016 до договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014. В судовому засіданні 20.11.2018 оригінали вказаних договорів оглянуті судом.

Відповідно до умов договору про внесення змін та доповнень №2 від 24.06.2016 до договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014, сторони договору погодили, що банк відкриває власнику рахунку кредитну лінію у розмірі 80000,00 грн.; термін дії кредитної лінії до 30.06.2017 року; проценти за користування кредитної лінії - 27% річних. Максимально допустимий розмір кредитної лінії 100000,00 грн.

Відповідачем, також надано в матеріали справи договір поруки №907394 Р 1 від 24.06.2016. В судовому засіданні 20.11.2018 судом оглянутий оригінал договору поруки №907394 Р 1 від 24.06.2016.

Представники позивача зазначили про відсутність вказаних договорів про внесення змін до договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 та договору поруки №907394 Р 1 від 24.06.2016 у Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ".

При цьому, в постанові Апеляційні суду Сумської області по справі №591/5457/17 було зазначено, що 24.06.2016 між ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ОСОБА_5 укладений договір про внесення змін та доповнень № 2 від 24.06.2016 із наведенням умов вказаного договору про внесення змін, а тому посилання позивача на відсутність у нього даного договору визнаються судом безпідставними.

Водночас, обставин щодо не підписання товариством договору поруки від 24.06.2016 представниками позивача не наведено.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до п. 3 договору поруки № 907394 Р1 від 24.06.2016 передбачено, що поручитель поручається перед банком за повне та своєчасне виконання боргових зобов'язань боржником ОСОБА_5 за договором договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014. Порукою за договором поруки забезпечуються вимоги Банку відносно боргових зобов'язань в повному обсязі і сплату процентів, неустойки, основної суми боргу.

За змістом договору №907394 Р1 від 24.06.2016 (пункт 12) вбачається, що поручитель ознайомлений з умовами основного зобов'язання - договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 зі змінами, внесеними договором про внесення змін та доповнень №2 від 24.06.2016.

Пунктом 11 договору поруки №907394 Р1 від 24.06.2016 встановлено, що строк дії договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За відсутності обставин наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним доти, поки всі боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі.

За умовами договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 зі змінами, внесеними договором про внесення змін та доповнень №2 від 24.06.2016 строк погашення заборгованості за кредитною лінією - до 30.06.2017 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що строк погашення заборгованості за кредитною лінією встановлений до 30.06.2017 року, сплата позивачем на користь банку 46600,00 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості позичальника ОСОБА_5 згідно із платіжними дорученнями № 152 від 24.05.2017 на суму 15000,00 грн., № 155 від 08.06.2017 на суму 7900,00 грн., № 160 від 07.06.2017 на суму 7900,00 грн., № 168 від 10.08.2017 на суму 7900,00 грн., № 173 від 12.09.2017 на суму 7900,00 грн. була здійснена протягом строку встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За таких обставин, посилання позивача на відсутність правової підстави для сплати заборгованості по договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 у розмірі 46600,00 грн. є необґрунтованими та спростовуються встановленими судом обставинами справи.

В свою чергу, наявність у позивача як поручителя зобов'язань перед банком з погашення заборгованості по договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет" №907394 від 06.06.2014 виключає можливість отримання відповідачем перерахованих скаржником коштів без достатніх правових підстав.

Доводи позивача про те, що грошові кошти розмірі 46600,00 грн. перераховані відповідачу без правової підстави не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З урахуванням встановлених вище обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 46600,00 грн. у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ" до Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" про стягнення безпідставно набутих коштів 46 600,00 грн. не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма "МАГАЗИН "СЛАВУТИЧ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.11.2018.

Суддя О.В. Гулевець