ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа№ 910/19465/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018

у справі №910/19465/15 (головуючий суддя Пукшин Л.Г., судді: Зеленіна Н.І., Літвінова М.Є.)

за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД»;

3) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про звернення стягнення на майно, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України (далі, позивач або КНПФ НБУ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф» (далі, відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД» (далі, відповідач-2) та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі, відповідач-3) про:

- звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки від 15.09.2011, укладеного між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф», а саме: Комплекс відпочинку «Княжий двір» (колишній - комплекс, фізкультурно-оздоровчий), що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Стогнія, 39а (тридцять дев'ять літера «а»), що в цілому складається з наступних будівель та споруд: готельний комплекс, колоди, зазначений під літерою «Б», площею 184,1 кв.м.; будинок охорони, цегла, зазначений під літерою «В», площею 7,4 кв.м.; будинок охорони, цегла, зазначений під літерою «Г», площею 7,4 кв.м.; фізкультурно-оздоровчий комплекс, цегла, зазначений під літерою «JI», площею 1420,1 кв.м.; готель п/блок, зазначений під літерою «Р», площею 1249,8 кв.м.; басейн, бетон, зазначений під літерою «М»; автостоянка, зазначена під літерою «П»; альтанка, зазначена під літерою «Є»; альтанка, зазначена під літерою «И»; альтанка, зазначена під літерою «Й»; альтанка, зазначена під літерою «І»; альтанка, зазначена під літерою «Ї»; альтанка, зазначена під літерою «Д»; альтанка, зазначена під літерою «Е»; альтанка, зазначена під літерою «Ж»; альтанка, зазначена під літерою «З»; басейн (штучне озеро), зазначений під літерою «К»; тротуар, трот. пл., зазначений під літерою «Т»; огорожа, мет. дер сiт., зазначена під літерою «N», а також земельну ділянку, площею 1,3982 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, цільове призначення якої: для будівництва фізкультурно-оздоровчого комплексу, кадастровий номер земельної ділянки: :01:006:0002, на якій розташований Комплекс відпочинку «Княжий двір»; Комплексний центр побутового обслуговування населення, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Стогнія, 39 (тридцять дев'ять), що в цілому складається з наступній будівель та споруд: комплексна будівля, перл. бл., цегла, зазначена під літерою «А», площею 632,0 кв.м.; кафетерій, мет. дерево, зазначений під літерою «Б», площею 97,1 кв.м.; гараж, цегла, зазначений під літерою «В», площею 80,8 кв.м.; операторська, цегла, зазначена під літерою «Г», площею 15,6 кв.м.; котельня, цегла, зазначена під літерою «Е», площею 16,0 кв.м.; колиба, дерево, зазначена під літерою «С», площею 23,2 кв.м; будинок охорони, цегла, зазначена під літерою «Ц», площею 3,5 кв.м.; міні-бар, цегла, зазначений під літерою «Щ», площею 50,6 кв.м.; дизельна, цегла, зазначена під літерою «Д»; компресорна, цегла, зазначена під літерою «Ж»; вбиральня, цегла, зазначена під літерою «З»; навіс (шашлична), зазначений під літерою «И»; альтанка, дерево, зазначена під літерою «Ї»; альтанка, дерево, зазначена під літерою «Й»; навіс, зазначений під літерою «К»; альтанка, дерево, зазначена під літерою «М»; танц. майданчик, метал., зазначений під літерою «Н»: навіс (акваріум), дерево, зазначений під літерою «О»; альтанка, дерево, зазначена під літерою «П»; навіс, зазначений під літерою «Р»; басейн, бетон., зазначений під літерою «Т»; майданчик під міні-гольф, зазначений під літерою «У»; альтанка під міні-гольф, зазначена під літерою «Ф»; навіси під міні-гольф, зазначені під літерою «X»; бруківка, зазначена під літерою «Ш»; огорожа, мет., «№», а також земельну ділянку розміром 0,9635 га, розташовану за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, цільове призначення якої: для будівництва комплексного центру обслуговування населення, кадастровий номер земельної ділянки: :01:011:0025, на якій розташований Комплексний центр побутового обслуговування населення;

- зобов'язання Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку здійснити скасування реєстрації випуску облігацій Серії В, емітентом яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріумф» та анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій на суму звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.09.2011, укладеним між Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф».

Як вбачається із матеріалів справи, 30.08.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/19465/15 до набрання законної сили рішення у справі № 910/8884/18.

Клопотання відповідача-1 мотивоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/8884/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРІУМФ» та Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про визнання недійсним договору іпотеки, посвідченого 15.09.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Брагіною Н.В., який є підставою подання позову у даній справі.

Як вбачається зі змісту протоколу судового засідання від 05.09.2018 у даній справі, представник відповідача-2 у судовому 05.09.2018 також заявив клопотання про зупинення провадження у справі №910/19465/15 до набрання законної сили рішення у справі №910/8884/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД» про зупинення провадження у справі; зупинено провадження у справі №910/19465/15 до набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8884/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф» та Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про визнання договору недійсним; зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи №910/19465/15.

Ухвала суду мотивована тим, що вказані справи є пов'язаними, оскільки у разі задоволення позовних вимог у справі №910/8884/18 та визнання договору іпотеки від 15.09.2011 недійсним, такі обставини повністю виключать можливість задоволення позовних вимог у справі №910/19465/15 про звернення стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки від 15.09.2011, а тому такі обставини можуть виплинути на подальший розгляд даної справи.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою в частині зупинення провадження у справі, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 про зупинення провадження у справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- сама по собі взаємопов'язаність справ №910/19465/15 та №910/8884/18 не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі №910/19465/15;

- для вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки достатньо тих доказів, які подаються сторонами щодо наявності факту невиконання/виконання відповідачами зобов'язань за договором, який забезпечений вказаним іпотечним договором, документів, які містять відомості про поточну вартість об'єктів нерухомого майна;

- факт дійсності договору іпотеки підтверджений презумпцією правомірності правочину, встановленою статтею 204 Цивільного кодексу України, а тому порушення провадження у справі про недійсність договору іпотеки не свідчить про неможливість розгляду вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

- зупинення місцевим господарським судом провадження у справі №910/19465/15 порушує право КНПФ НБУ на розгляд справи упродовж розумного строку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №910/19465/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: Власов Ю.Л. (головуючий), судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 у справі №910/19465/15 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, оскільки згідно з частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційній скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.

03.10.2018 та 18.10.2018 від ТОВ «Княжий двір ЛТД» та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу, у яких останні просили суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, оскаржену ухвалу суду про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/19465/15 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 справу №910/19465/15 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Тищенко А.І.

Враховуючи вищевикладене, з метою подальшого здійснення розгляду апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 апеляційну скаргу позивача прийнято до свого провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Разіна Т.І., Тищенко А.І. та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строк для надання можливості скористатися наданими статтями 263, 166, 167, 267 Господарського процесуального кодексу України правами - до 16.11.2018.

29.10.2018 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу, у яких позивач наголосив на тому, що саме лише існування паралельного спору з приводу недійсності правочину, на якому базуються позовні вимоги у даній справі, не є безумовною підставою для зупинення провадження у справі.

Враховуючи наявність у матеріалах справи відзивів відповідачів -2, -3 на апеляційну скаргу та заперечення позивача на відзив на апеляційну скаргу, з огляду на закінчення встановленого ухвалою суду від 29.10.2018 строку для подачі сторонами документів, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги позивача по суті.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї та заперечення на відзив, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

- як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

- чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Під неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом слід розуміти неможливість для даного господарського спору самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що згідно Договору іпотеки від 15.09.2011 у забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф» щодо викупу, погашення та належної сплати відсоткового доходу за облігаціями, що викладені в пункті 1.2. цього договору, ТОВ «Тріумф» передало іпотеку КНПФ НБУ майно згідно переліку, вказаного у пункті 1.3. даного договору (із урахуванням внесених до нього змін та доповнень).

Позовні вимоги КНПФ НБУ у даній справі обґрунтовані тим, що позивач оплатив та прийняв іменні, відсоткові, звичайні облігації, емітовані відповідачем-1 в кількості 42 412 штуки, номінальною вартістю - 1000 гривень, загальною номінальною вартістю 42 412 000 гривень, серія В.

Умови випуску, розміщення та погашення облігацій були визначені, зокрема, Проспектом емісії облігацій ТОВ «Тріумф», зареєстрованому Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 15.12.2011.

Однак, як зазначає позивач, попри виконання ним у повному обсязі зобов'язань щодо оплати випущених відповідачем-1 облігацій, останнім було допущено порушення наявного зобов'язання щодо сплати відсоткового доходу за облігаціями, у зв'язку з чим станом на 06.01.2015 у ТОВ «Тріумф» виникла заборгованість у зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань з оплати відсоткового доходу на загальну суму 8 842 400 грн.

Відтак, позивач, стверджуючи про порушення відповідачем-1 основного зобов'язання за облігаціями та враховуючи, що виконання зобов'язання ТОВ «Тріумф», як емітента викуплених позивачем облігацій, було забезпечено Договором іпотеки від 15.09.2011, укладеним між КНПФ НБУ та ТОВ «Тріумф», зазначає, що він набув права звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.09.2011 у спосіб та з підстав, визначених останнім, у зв'язку з чим і звернувся до суду із позовом у даній справі.

Предметом доказування у справі №910/19465/15 є встановлення факту виконання/невиконання відповідачем-1 зобов'язань перед КНПФ НБУ щодо виплати номінальної вартості облігацій, відсоткового доходу, 3% річних та інфляції за прострочення виконання грошового зобов'язання, що в подальшому стало підставою набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки.

Водночас, судом встановлено, що предметом спору у справі №910/8884/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий двір ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф» та Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України є визнання недійсним Договору іпотеки від 15.09.2011, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф» та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Предметом доказування у справі №910/8884/18 є наявність або відсутність законодавчо визначених підстав для визнання недійсним Договору іпотеки від 15.09.2011.

Статтею 234 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в ухвалі зазначаються мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в оскарженій ухвалі не навів переконливих доводів, які б давали підстави дійти висновку щодо відсутності можливості при наявності іншого спору у справі №910/8884/18 встановити всі обставини, які необхідно з'ясувати для правильного вирішення даного спору та не зазначив, які саме обставини, що входять до предмету доказування у справі №910/19465/15, не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із презумпції правомірності правочину, закріпленої статтею 204 Цивільного кодексу України.

Отже, місцевий господарський суд, з урахуванням презумпції правомірності правочину, не позбавлений можливості досліджувати обставини та оцінювати докази у даній справі, має право та зобов'язаний надати правову оцінку наданим письмовим доказам та самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі №910/19465/15, зокрема, факт виконання/невиконання відповідачами зобов'язань, забезпечених іпотекою.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд справи №910/8884/18, попри її пов'язаність зі справою №910/19465/15, не був перешкодою для встановлення, з урахуванням вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суттєвих обставин у справі №910/19465/15 під час її розгляду господарським судом.

Ухвала про зупинення провадження у справі від 05.09.2018 у даній справі не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення господарської справи №910/8884/18, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, поруч із цим, також зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що провадження у даній справі за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України було порушено ще у липні 2015 року.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції провадження у справі зупинялося у зв'язку із призначенням комплексної будівельно-технічної та оціночно-земельної судової експертизи та аналогічної повторної експертизи, яка так і не була проведена, а матеріали справи повернуті із експертної установи із повідомленнями про неможливість надання висновку експерта.

Відповідачем-2 подавались до суду першої інстанції клопотання про залишення позову без розгляду, про припинення провадження у справі, які були залишені судом без задоволення.

У свою чергу, позов про визнання недійсним Договору іпотеки від 15.09.2011, як вбачається із матеріалів справи, було подано відповідачем-2 лише у липні 2018 року, тобто через три роки після порушення провадження у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів також нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, яке, крім того, порушує право позивача на розумні строки розгляду справи.

При вирішенні даного спору судом апеляційної інстанції відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховані висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 25.05.2018 у справі №910/31771/15 та від 13.02.2018 у справі №925/1054/17.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про зупинення провадження у справі справа передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 про зупинення провадження у справі у справі №910/19465/15 скасуванню, а справа №910/19465/15 направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, пунктом 6 частини 1 статті 275, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 про зупинення провадження у справі №910/19465/15 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 про зупинення провадження у справі №910/19465/15 скасувати.

Справу №910/19465/15 повернути до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до статті 286 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко