ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 915/237/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.;

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

за участю представників сторін:

Від позивача - Проскурня Т.В., ордер № 484281,

Від відповідача - Луцишин Я.М., довіреність № 624, дата видачі : 26.10.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року

у справі №915/237/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ГРУПП"

до Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення грошових коштів за договором поставки від 01.07.2013р. в загальній сумі 3586232,61грн.,

(ухвалене суддею Коваль Ю.М. 17.08.18, о 12-05 год. у приміщенні господарського суду Миколаївської області, м. Миколаїв, повний текст складено 22.08.18)

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "АЛЬТЕР ГРУПП" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі- ДП "Миколаївоблавтодр") про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 3586232 грн. 61 коп., із яких: 2659066 грн. 91 коп. - основний борг; 758223 грн. 89 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; 168941 грн. 81 коп. - 3 % річних; з посиланням на неналежне виконання ДП "Миколаївоблавтодр" грошових зобов'язань за укладеним між ними договором поставки від 01.07.2013, а саме, зобов'язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати поставленої за договором продукції, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку за період прострочення здійснено нарахування, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: укладеного між ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" і ДП "Миколаївоблавтодор" Договору від 01.07.2015р., Додаткової угоди від 15.07.15р., Акту звірки розрахунків за період 01.01.2015р. по 29.01.2016р., Претензії щодо сплати заборгованості за Договором від 01.07.2015р. вих. № 10/03 від 10.03.2015р.; ст. 525, ч.2 ст. 530, ч.2 ст.625, ст.629, ст. 690, ст. 692 Цивільного кодексу України; ст. 54-57, ст. 193, ст. 218 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року у справі №915/237/18 (ухвалене суддею Коваль Ю.М. 17.08.18, о 12-05 год. у приміщенні господарського суду Миколаївської області, м. Миколаїв, повний текст складено 22.08.18), суд вирішив: позов ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" задоволено частково; стягнуто з ДП "Миколаївоблавтодор" грошові кошти у загальній сумі 3586232 грн. 61 коп., із яких: 2659066 грн. 91 коп. - основний борг; 758223 грн. 89 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції; 168941 грн. 81 коп. - 3 % річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат: 1) з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 53793 грн. 49 коп.; 2) інших судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, в сумі 40000 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що отримання ДП "Миколаївоблавтодор" видаткових та товарно-транспортних накладних підтверджується підписами на них уповноважених осіб відповідача та відповідними печатками відокремлених підрозділів відповідача. Рахунок-фактури, за твердженням позивача, надані відповідачу одночасно з передачею товару і, крім того, направлені ДП "Миколаївоблавтодор" разом із претензією позивача від 10.03.2016,що підтверджується відповідною відміткою уповноваженої особи відповідача на корінці претензії. Про отримання рахунків на оплату поставленого товару ДП "Миколаївоблавтодор" свідчать також відомості витягу із банківського рахунку позивача, в котрих зазначено, що платежі відповідачем здійснюється за відповідними рахунками ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП, та відомості акту звірення сторонами розрахунків. Отримання відповідачем податкових накладних підтверджується квитанціями з Єдиного реєстру податкових накладних з повідомленням про доставку адресату кожної податкової накладної. Ураховуючи зазначене, Господарський суд Миколаївської області, вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості у загальній сумі 26590066 грн. 91 коп., а також нарахувань на суму основного боргу 3 % річних та індексу інфляції.

Договір, стягнення заборгованості за яким є предметом спору в даній справі, укладений від імені ДП "Миколаївоблавтодор" його директором ОСОБА_4 З огляду на це, та що відповідачем не наведено підстав для узгодження із відкритим акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" керівником ДП "Миколаївоблавтодор" своїх дій щодо укладення господарських договорів, судом першої інстанції відхилено доводи відповідача про недійсність спірного договору.

Також, суд першої інстанції, посилаючись на Господарське процесуальне законодавство, в тому числі й на принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд визнав обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов'язаних з вчиненням процесуальних дій, в загальній сумі 40000 грн., яку належить стягнути з відповідача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що Господарським судом Миколаївської області було неповно і невірно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також рішення постановлено з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права і просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року скасувати, відмовити в задоволені позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ГРУПП" в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено засади рівності перед законом і судом, змагальності сторін, регламентовані ст. 7 та ст. 13 ГПК України та цими діями суд фактично позбавив відповідача змоги брати участь в розгляді справи. В підтвердження цього доводу, апелянт зазначає, що в судовому засіданні представник відповідача не приймав участі із поважних причин, про що до суду направлялося клопотання, яке було проігнороване судом.

По суті спору апелянт зазначає, що спірний договір було укладено із порушеннями, а саме без його попереднього узгодження із керівництвом ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України». Зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення справи, оскільки постає питання про визнання спірного договору недійсним у зв'язку із тим, що директор ДП «Миколаївський облавтодор» не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності на укладення Договору з ТзОВ «АЛЬТЕР груп», однак судом дані обставини не досліджені належним чином.

Скаржник звертає увагу на Статут підприємства та Положення про ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», згідно яких вбачається необхідність узгодження договору з ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП".

На момент подання до суду першої інстанції відзиву, дані документи були відсутні у відповідача, що не залежало від його волі, їх отримання та подача до суду потребувало часу, з огляду на це у відзиві робилося посилання на вказані обставини. Відхиляючи клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із подачею доказів, суд фактично позбавив відповідача можливості надати ці додаткові докази у справі.

З огляду на викладене, апелянт просить визнати причини не подачі вказаних документів поважними, долучити їх до матеріалів справи та дослідити в судовому засіданні Статут ДП «Миколаївоблавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Наказ Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 127 від 11.07.2012 року та Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та дати їм належну оцінку.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що Договір було укладено із порушенням, а саме без його попереднього узгодження із керівництвом ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», звідси постає питання про визнання Договору недійсним у зв'язку з тим, директор ДП «Миколаївоблавтодор» не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності на укладення Договору з ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП". Згідно Положення про ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», директор ДП "Миколаївоблавтодор" зобов'язаний був погодити даний договір із керівництвом ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» виходячи із ціни Договору, одноособово приймати рішення про укладення договору на суму більше 300 000,00 гривень останній повноважень не мав.

Апелянт посилається на постанову Верховного суду України від 06 квітня 2016 року, де чітко вказано, що навіть якщо директор є уповноваженою особою, але не дотримується додаткових вимог до порядку вчинення значного правочину, то цей правочин вважається вчиненим ним із перевищенням обсягу повноважень на здійснення правочину.

Враховуючи викладене, скаржник зазначає, що директор ДП "Миколаївоблавтодор", діючи без погодження зі сторони ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" договору не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладання цього Договору.

За переконанням апелянта, не дослідження цих обставин в повному обсязі, не затребування та позбавлення відповідача можливості надати ці докази у зв'язку з відмовою в задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи призвело до того, що судом було неповно з'ясовано обставини справи, не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що призвело до постановлення помилкового рішення Господарського суду Миколаївської області.

У відповідь на апеляційну скаргу, 15.11.2018р. до Південно-західного апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач повністю не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі. ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Обґрунтовуючи відзив на апеляційну скаргу, позивач виходить з того, що судом було вжито всіх передбачених Господарським процесуальним кодексом заходів щодо можливого забезпечення участі представника відповідача в судовому засіданні, а саме неодноразове відкладення судових засідань, які мали відбутись 25.04.2018р. за клопотанням обох сторін, 14.05.2018р. та 31.07.2018р. за клопотанням відповідача, в тому числі, по розгляду справи по суті, незважаючи на безпідставність поданих відповідачем клопотань. При цьому, жодне із клопотань не містило посилання на неможливість подання будь-яких додаткових доказів у справі. Тобто, судом було надано відповідачу достатньо часу та можливість надати свої докази, доводи, та міркування щодо суті спору, а також неодноразово надано можливість відповідачу забезпечити явку в судове засідання його представника.

Також, клопотання відповідача про прийняття документів в якості доказу на стадії апеляційного провадження є необґрунтованим та не може бути задоволене, оскільки докази, які були надані відповідачем до апеляційної скарги, а саме: Статут ДП "Миколаївоблавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України, не є тими доказами, які не могли бути подані відповідачем, оскільки це документи,на підставі яких товариство здійснює свою господарську діяльність і вони мають постійно знаходитися в нього.

20.11.2018 року до суду надійшло клопотання ДП "Миколаївоблавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про відкладення розгляду справи для належної підготовки до справи представника апелянта.

Зазначене клопотання відхилено судовою колегією з огляду на надання достатньої кількості часу сторонам для підготовки до розгляду справи, з відкриття провадження у справі 22.10.2018 року до судового засідання 20.11.2018 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 240, 283 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між сторонами у справі укладено договір від 01.07.2015, з урахуванням до нього додаткової угоди від 15.07.2015 (далі - договір), за яким ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" (постачальник) зобов'язалося постачати ДП "Миколаївоблавтодор" (покупцеві) в'яжуче компаундне для дорожнього будівництва (ДК) ТУ У 24.1-22003 та паливо котельне (КТ) (товар), узгодженими партіями, а покупець - прийняти товар у кількості відповідно поданим заявкам, які погоджені з постачальником, та оплатити його (п. 1.1 договору).

Відвантаження кожної партії товару проводиться протягом 4-х календарних днів після отримання постачальником заявки на партію товару (п. 3.1 договору). Датою поставки товару вважається дата отримання цього товару покупцем, та одночасного надання постачальником покупцю вказаних у п. 5.2 договору документів: рахунку-фактури; видаткової накладної; податкової накладної, оформленої у відповідності до діючого Податкового кодексу України; товарно-транспортної накладної (за потреби); залізничної накладної (за потреби) (п.п. 3.5, 5.2 договору).

Загальна вартість договору (в т.ч. з урахуванням вартості автоперевезення та перевезення залізницею) складає 7000000 грн. з ПДВ.

Ціна за одиницю товару встановлюється в національній валюті України та є динамічною. Вартість товару визначається постачальником за погодженням з покупцем за 5 робочих днів до постачання цього товару. Покупець здійснює оплату товару відповідно виставленого рахунку з відстроченням платежів протягом 40-ка календарних днів після отримання товару та виконання п. 5.2 договору; підставою для перерахування оплати за товар є рахунок-фактура від постачальника; при затримці виконання п. 5.2 договору, відлік строку оплати за товар розпочинається з дати отримання відповідних документів. Оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на банківський рахунок постачальника (п.п. 4.1-4.4 договору, з урахуванням додаткової угоди від 15.07.2015).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності та вступає в силу з дати його укладення і підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань, що випливають із цього договору (п. 8.4 договору).

На виконання умов укладеного між сторонами договору ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" за відповідними заявками ДП "Миколаївоблавтодор", підписаними його керівником ОСОБА_4 (т.1, а.с. 15, 20, 25, 30, 35, 40, 45, 50, 55, 60, 65, 70, 75, 80, 85, 90, 95, 99, 104, 108, 111, 118, 123, 128, 133, 138), поставлено відокремленим підрозділам відповідача товар на загальну суму 5315718 грн. 93 коп., що підтверджується видатковими накладними: від 03.08.2015 № 431 на суму 221209 грн. 20 коп. з ПДВ; від 04.08.2015 № 432 на суму 231332 грн. 48 коп. з ПДВ; від 06.08.2015 № 433 на суму 227679 грн. 26 коп. з ПДВ; від 09.08.2015 № 445 на суму 222159 грн. 26 коп. з ПДВ; від 11.08.2015 № 453 на суму 223971 грн. 84 коп. з ПДВ; від 14.08.2015 № 457 на суму 219867 грн. 32 коп. з ПДВ; від 18.08.2015 № 465 на суму 225501 грн. 24 коп. з ПДВ; від 26.08.2015 № 491 на суму 209664 грн. 80 коп. з ПДВ; від 09.09.2015 № 593 на суму 215014 грн. 80 коп. з ПДВ; від 13.09.2015 № 599 на суму 226697 грн. 82 коп. з ПДВ; від 02.10.2015 № 646 на суму 223554 грн. з ПДВ; від 05.10.2015 № 655 на суму 226448 грн. 80 коп. з ПДВ; від 08.10.2015 № 690 на суму 208746 грн. 56 коп. з ПДВ; від 12.10.2015 № 693 на суму 225308 грн. з ПДВ; від 02.11.2015 № 770 на суму 232794 грн. 58 коп. з ПДВ; від 16.11.2015 № 824 на суму 193748 грн. 64 коп. з ПДВ; від 19.11.2015 № 859 на суму 119218 грн. 16 коп. з ПДВ; від 22.11.2015 № 835 на суму 220394 грн. 17 коп. з ПДВ; від 30.11.2015 № 864 на суму 157325 грн. 12 коп. з ПДВ; від 04.12.2015 № 867 на суму 12000 грн. з ПДВ; від 08.12.2015 № 884 на суму 161610 грн. 24 коп. з ПДВ; від 08.12.2015 № 886 на суму 184044 грн. з ПДВ; від 11.12.2015 № 899 на суму 178784 грн. 40 коп. з ПДВ; від 14.12.2015 № 900 на суму 179975 грн. 04 коп. з ПДВ; від 17.12.2015 № 921 на суму 198078 грн. 80 коп. з ПДВ; від 19.12.2015 № 929 на суму 175842 грн. 96 коп. з ПДВ; від 21.12.2015 № 934 на суму 194747 грн. 44 коп. з ПДВ; та відповідними товарно-транспортними накладними (т. 1, а.с. 16-17, 21-22, 26-27, 31-32, 36-37, 41-42, 46-47, 51-52, 56-57, 61-62, 66-67, 71-72, 76-77, 81-82, 86-87, 91-92, 96-97, 100-101, 105-106, 109, 112-113, 115-116, 119-120, 124-125, 129, 131, 134-135, 139-140).

Про отримання товарів за вищевказаними видатковими накладними повноважними представниками ДП "Миколаївоблавтодор" свідчать довіреності, підписаними керівником та головним бухгалтером відповідача (т. 2, а.с. 115-118).

Вищевказані господарські операції, крім того, відображені відповідачем у його бухгалтерському та податковому обліку, що випливає із змісту податкових накладних ДП "Миколаївоблавтодор" (т.2, а.с. 61-114).

Для оплати поставленого за вищевказаними видатковими накладними товару позивачем виставлено ДП "Миколаївоблавтодор" відповідні рахунки (т. 1, а.с. 19, 24, 29, 34, 39, 44, 49, 54, 59, 64, 69, 74, 79, 84, 89, 94, 98, 103, 107, 110, 114, 117, 122, 127, 130, 134, 137, 142).

В свою чергу, відповідачем оплачено поставлений товар частково в сумі 2656652 грн. 02 коп., що підтверджується поданими ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" витягами із банківського рахунку позивача за період 08.10-30.12.2015 (т.1, а.с. 201-214).

Заборгованість з оплати вартості поставленого товару в сумі 2 659 066 грн. 91 коп. (5315718 грн. 93 коп. - 2656652 грн. 02 коп.) ДП "Миколаївоблавтодор" визнана в акті звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2015-29.01.2016, підписаним та скріпленим печатками сторін (т.1, ас.143), і , за твердженням позивача, дотепер не погашена.

ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" звернулося про сплату основного боргу до ДП "Миколаївоблавтодор" з претензією від 10.03.2016 № 10/03, на яку відповідач листом від 11.04.2016 № 01/324 повідомив про неможливість розгляду вимог ТОВ "АЛЬТЕР ГРУПП" через те, що до претензії не додано розрахунку суми заборгованості підприємства та відповідних копій документів на підтвердження обґрунтованості претензійних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судова колегія погоджується з висновками суду щодо встановлення факту неналежного виконання ДП "Миколаївоблавтодор" прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору від 01.07.2015 щодо поставки в'яжучого компаундного для дорожнього будівництва, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень видатковими накладними на поставку товару на загальну суму 5315718 грн. 93 коп.

Поставка товару відбувалась за заявками відповідача, підписаними директором ОСОБА_6

Також судом першої інстанції вірно встановлено часткову оплату поставленого товару в сумі 2656652 грн. 02 коп., що не спростовано апелянтом при апеляційному перегляді.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про утворення за відповідачем заборгованості перед позивачем за поставлений товар у розмірі 2 659 066 грн. 91 коп.

Оцінюючи доводи апелянта про перевищення директором ДП "Миколаївоблавтодор" повноважень при укладенні правочину, що перевищує 300 000,00 гривень, судова колегія вважає за доцільне надати оцінку Статуту підприємства, Положенню про ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідно до ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.1.1 Статуту ДП «Миколаївоблавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», підприємство створене відповідно до Наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 року № 156 на власності відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Пунктом 6.3 Статуту визначено компетенцію директора підприємства, зокрема, директор укладає угоди, договори, контракти, у т.ч. трудові, відповідно до порядку, встановленого Засновником, видає доручення, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки.

Наказом Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 127 від 11.07.2012 року затверджено Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Так, згідно п.п. 3.1 Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - Дочірні підприємства зобов'язані погоджувати із Компанією проекти наступних договорів:

П.п. 3.1.2. Договори на закупівлю матеріально-технічних ресурсів на суму більше 300 000, 00 гривень.

Судова колегія зазначає, що у договорі від 01.07.15 року зазначено, що ДП «Миколаївський облавтодор» діє в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту.

Однак, безпосередньо Статутом ДП «Миколаївоблавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не встановлено обмежень повноважень директора на укладення від імені підприємства правочинів. При цьому, в спірному договорі та Статуті відсутні посилання на Наказ Публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» №127 від 11.07.2012 року.

У постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №906/100/17 та від 12.06.2018 у справі № 927/976/17 зроблено висновок, що якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

У постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16 викладено, що частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим, далі вказано, що обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Отже, оскільки у договорі є посилання на Статут ДП «Миколаївський облавтодор», в якому відсутні обмеження повноважень директора на укладення правочинів, та відсутні посилання на Положення про порядок ведення договірної роботи дочірніми підприємствами ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», судова колегія доходить висновку про те, що контрагент відповідача - ТОВ «Альтер груп» не міг знати про наявність обмежень повноважень директора ДП «Миколаївський облавтодор» на укладення правочинів.

Крім того, згідно ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Із змісту норми частини першої статті 241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).

Аналіз постанов Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/1163/17, від 25.04.2018 у справі № 910/9915/17, від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17 свідчать, що вони містять висновок про те, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Колегія суддів враховує факт виконання обома сторонами договору, також приймає до уваги часткову оплату відповідачем поставленого товару, що свідчить про наступне схвалення правочину щодо поставки товару.

Вищенаведені обставини виключають можливість визнання недійсним договору від 01.07.2015 року.

Отже, враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не наведено підстав для узгодження із відкритим акціонерним товариством "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" керівником ДП "Миколаївоблавтодор" своїх дій щодо укладення господарських договорів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду є законним та обгрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про залишення судового рішення без змін, апеляційної скарги - без задоволення.

16.11.2018 року до суду надійшло клопотання ТОВ «Альтер груп» про стягнення з відповідача судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, на професійну правничу допомогу, в якому просить стягнути з ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ» на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬТЕР ГРУПП» судові витрати, понесені Позивачем при розгляді справи № 915/237/18 на стадії апеляційного оскарження: -13 600,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, - 49,68 грн. - витрати, пов'язані з вчиненням процесуальних дій, Всього - 13 649,68 грн. (тринадцять тисяч шістсот сорок дев'ять гривень 68 коп.).

Представництво інтересів Позивача по стягненню заборгованості за вказаним Договором здійснюється АДВОКАТСЬКИМ ОБ'ЄДНАННЯМ «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ» (надалі - Адвокатське об'єднання) на підставі Договору про надання адвокатських послуг від 02.03.2018 р. № 02/03/18 (копія є в матеріалах справи, подавалася з позовною заявою - додаток № 7).

На підставі Договору про надання адвокатських послуг від 02.03.2018 р. № 02/03/18 Адвокатське об'єднання через Адвоката Проскурню Тетяну Володимирівну, яка є Керуючим партнером Адвокатського об'єднання, після подання Відповідачем апеляційної скарги виконало наступні роботи (надало послуги) по стягненню з Відповідача боргу за Договором в рамках судової справи № 915/237/18 з винагородою Адвокатського об'єднання згідно з договором про надання адвокатських послуг від 02.03.2018 № 02/03/18, виходячи з розрахунку 1600,00 грн. за годину роботи адвоката:

1.23.10.2018Підготовка та направлення в Південно-західний апеляційний господарський суд клопотання про проведення судового засідання, призначеного до розгляду на 20.11.2018 р., в режимі відеоконференції0,5800,00
2.12.11.2018Підготовка та направлення на адресу ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Південно-західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу58 000,00
3.14.11.2018Підготовка клопотання про стягнення з відповідача судових витрат та направлення його на адресу ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та Південно-західного апеляційного господарського суду11 600,00
4.20.11.2018Участь представника в судовому засіданні 20.11.201823 200,00
ВСЬОГО: 13 600,00
Крім цього, Позивачем понесені витрати, пов'язані з веденням справи №915/237/18, а саме направлення на адресу ДП "Миколаївський облавтедор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та суду відзиву на апеляційну скаргу.

В підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості в рамках господарської судової справи № 915/237/18, понесення витрат, пов'язаних з веденням справи №915/237/18, а також доказів їх сплати Позивачем Адвокатському об'єднанню, відповідачем надані до суду :1. Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.11.2018р., 2. Рахунок на оплату від 14.11.2018 р. № 31*1-5-915/237/18., 3. Платіжне доручення від 14.11.2018 р. № 1608, 4. Виписка з Єдиного державного реєстру стосовно Адвокатського об'єднання «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ», 5. Накладна № 474, опис вкладення у цінний лист та поштова квитанція, 6. Накладна № 052, опис вкладення у цінний лист та поштова квитанція.

Відповідно до платіжного доручення від 14.11.2018 р. № 1608, ТОВ «Альтер груп» сплачено на користь АО «Група бізнес партнерів» 13 649,68 грн. за договором про надання адвокатських послуг від 02.03.2018 року №02/03/18 по справі №915/237/18.

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу при апеляційному перегляді згідно приписів ч.5 ст.126 ГПК України від представника відповідача не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення

відповідних витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з чим погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, витрати відповідача, пов'язані з розглядом справи, підлягають відшкодуванню за рахунок позивача в повному обсязі.

Керуючись статтями 126, 129, 240, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 17 серпня 2018 року у справі №915/237/18 залишити без змін.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТЕР ГРУПП" 13 649,68 грн. витрат на професійну правничу допомогу

Доручити господарському суду Миколаївської області видати наказ із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.11.2018 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя Я.Ф. Савицький