ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2302/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода", м. Куп'янськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд", смт. Васищеве
про та зустрічним позовом до про стягнення 1836445,78 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд", смт. Васищеве Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода", м. Куп'янськ стягнення 4849117,86 грн.
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) -

ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) -

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода", (позивач за первісним позовом) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості за поставлений продукт у розмірі 1752641,63 грн., пені у розмірі 61830,80 грн. та 3% річних у розмірі 5317,94 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засіданні.

10.09.2018 до господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" із зустрічною позовною заявою (вх. № 26117) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" про стягнення з ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода" на користь ТОВ "МЛК Трейд" збитків за договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції від 01.09.2011 у розмірі 4997620,06 грн. 17.09.2018 до господарського суду Харківської області від ТОВ "МЛК Трейд" надійшла заява про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом (вх.№ 27050), згідно якої ТОВ "МЛК Трейд" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" на свою користь збитки у розмірі 4849117,86 грн. та понесені за зустрічним позовом судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2018 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" про стягнення 4849117,86 грн., вимоги за зустрічним позовом об'єднані в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 17.10.2018 було прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про збільшення розміру позовних вимог за первісним позовом (вх.№ 28536 від 01.10.2018), у звязку з чим первісний позов по справі розглядається з її урахуванням.

Таким чином, згідно первісного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" на свою користь заборгованість за поставлений продукт у розмірі 1752641,63 грн., пеню у розмірі 77137,69 грн., 3% річних у розмірі 6666,46 грн. та 27546,69 грн. судового збору.

В обґрунтування первісного позову ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода" вказує про неналежне виконання ТОВ "МЛК Трейд" своїх обов'язків за договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції від 01.09.2011 в частині повної оплати вартості отриманого продукту. В якості правових підстав первісного позову ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода" посилається на ст.ст. 16, 526, 611, 612, 625, 712 ЦК України.

Згідно зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" на свою користь збитки за договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції від 01.09.2011 у розмірі 4849117,86 грн. та понесені за зустрічним позовом судові витрати.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ "МЛК Трейд" вказує, що ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода" в порушення умов договору та діючого законодавства в односторонньому порядку були змінені умови виконання договору дистриб"юції в частині порядку оплати продукції, та порушені свої зобов'язання за договором щодо поставки продукції.

Відповідач за зустрічним позовом надав до суду відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№ 29086 від 08.10.2018), в якому просив суд відмовити в задоволенні зустрічного позову. При цьому у відзиві відповідач за зустрічним позовом вказував, що позивач за зустрічним позовом не надав доказів того, що саме з вини відповідача за зустрічним позовом відбувався простій виробничих потужностей позивача за зустрічним позовом, автотранспорту та персоналу, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача за зустрічними позовом та спричинених збитків позивачу за зустрічними позовом. Щодо надання позивачу за зустрічним позовом знижок та їх розрахунків, відповідач за зустрічним позовом вказував, що надання знижки є правом відповідача за зустрічним позовом, а не обов'язком; рішення щодо надання знижки приймає відповідач за зустрічним позовом в односторонньому порядку.

Ухвалою суду від 22.10.2018 було закрито підготовче провадження та призначена справа № 922/2302/18 до судового розгляду по суті на 22.10.2018 о 14:10.

У судовому засіданні призначеному на 22.10.2018 судом була постановлена ухвала про відкладення розгляду справи по суті на 13.11.2018 о 11:30.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (дистрибютор) було укладено договір № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції (надалі договір).

Також, 01 вересня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (дистрибютор) було укладено протокол розбіжностей до договору поставки на умовах дистриб"юції № НОМЕР_1 від 01.09.2011.

Крім того, між сторонами були укладені наступні додаткові угоди до договору: № 3 від 01.10.2011, № 4 від 28.11.2011, № 5 від 01.11.2011, № 6 від 01.01.2012, № 7 від 01.07.2017, № 8 від 21.08.2017 до додатку № 3 до договору, № 9 від 01.05.2018.

Відповідно до п.2.1. договору постачальник на умовах, передбачених цим договором, зобовязується передавати партіями продукт у власність дистрибютора, а дистрибютор зобовязується його прийняти. Партією продукту є продукт, поставлений по одній накладній на відпуск товарно-матеріальних цінностей.

Згідно п.2.2. договору постачальник планує передавати дистрибютору продукт у відповідності з розробленим порядком згідно додатку № 9 та узгодженими сторонами на кожен місяць в додатку № 2 до договору обємом та асортиментом продажу.

Позивач за первісним позовом вказує, що на виконання своїх зобовязань за договором він здійснив поставку замовленого продукту у власність відповідача за первісним позовом в період з 01.06.2018 по 25.06.2018 на загальну суму 2778018,76 грн. Крім того, станом на 01.06.2018 за відповідачем за первісним позовом рахувався залишок несплаченої заборгованості за отриманий продукту у розмірі 2739147,74 грн., що підтверджується актом звірки, що підписаний обома сторонами за період з 01.05.2018 по 31.05.2018. Факт поставки підтверджується накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей з урахуванням накладних про повернення продукту (том 1 а.с. 69-156). Проте, відповідач за первісним зі свого боку, умов договору у повному обсязі не виконав, за отриманий продукт здійснив оплату частково у розмірі 3750351,11 грн., що підтверджується виписками з банку від 14.08.2018. Крім того, відповідач за первісним позовом повернув позивачу за первісним позовом продукт на загальну суму 14173,76 грн., що підтверджується накладним про повернення продукту, усього на загальну суму 3764524,87грн., з цих коштів відповідач за первісним позовом сплатив: 1) поточну заборгованість, яка існувала на 01.06.2018 року у розмірі 2739147,74 грн.; 2) заборгованість за отриманий продукт за період з 01.06.2018 року по 10.06.2018 року у розмірі 1025377,13 грн.

Таким чином, позивач за первісним позовом зазначає про наявність простроченої дебіторської заборгованості відповідача за первісним позовом за отриманий продукт у розмірі 1752641,63 грн., яка підтверджується матеріалами справи, та нарахування відповідачу за первісним позовом пені у розмірі 77137,69 грн. та 3% річних у розмірі 6666,46 грн. у звязку з несвоєчасною оплатою вартості продукту на підставі п.8.2. договору та ст. 625 ЦК України.

Згідно п.1.3. договору, дистриб'ютор своєчасно оплачує переданий продукт за цінами, обумовленими сторонами в додатку №1 до даного договору та здійснює продаж продукту на території від свого імені і за свій рахунок.

Відповідно п.5.2. договору, оплата дистриб'ютором за продукт здійснюється на умовах відстрочення платежу з моменту поставки продукту. У випадку коли закінчення терміну припадає на вихідний або святковий день, оплата переноситься на перший робочий день. Період відстрочення платежу вказується в пункті 2 додатку № 3. Оплата здійснюється шляхом безготівково перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний в розділі 13 цього договору.

Згідно додаткової угоди № 8 від 21.08.2017 до додатку № 3 до договору відстрочення платежу з моменту відвантаження продукту зі складу постачальника складало 21 день (п.2 додатку № 3 до договору).

За надання послуг дистрибуції дистриб'ютор отримує бонус (плату) у формі знижки на увесь обсяг отриманої продукції від постачальника в залежності від видів продукції в розмірі передбаченому п. 7 додатку № 3 до договору.

Відповідно до п.11.1. договору він набирає сили з 01.09.2011 і діє до 31.12.2011, але в любому випадку до повного виконання сторонами грошових зобовязань.

Згідно п.11.2. договору у разі, коли до кінця терміну дії договору не надійдуть інші пропозиції (заяви) будь-якої із сторін, термін його дії автоматично продовжується на наступний календарний рік. Відповідно до цієї умови договір було пролонговано на 2018 рік і строк його дії спливав 31.12.2018.

01.06.2018 року на адресу ТОВ "МЛК Трейд" надійшов лист № 47 від ТОВ ТД "Молочна слобода", в якому було зазначено, що у зв'язку з (необхідністю підвищення безпеки ведення господарської діяльності ТОВ ТД "Молочна слобода" прийнято рішення змінити умови виконання договору з ТОВ "МЛК Трейд" в частині переходу на систему передплати за продукт.

ТОВ "МЛК Трейд" з такими діями ТОВ ТД "Молочна слобода" не погодилося й продовжило діяти відповідно до умов договору, зокрема, в частині відстрочення розрахунку за поставлений продукт.

19.06.2018 року ТОВ "МЛК Трейд" надійшов лист - повідомлення від ТОВ ТД "Молочна слобода" про припинення виконання умов договору зі сторони ТОВ ТД "Молочна слобода".

27.06.2018 року ТОВ "МЛК Трейд" отримало листа ТОВ ТД "Молочна слобода" № 63, у якому повідомлялося постачальником про застосування положень п. 8.7 договору й припинення відвантаження продукції.

Проте, у відповідності до п. 8.7. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до договору, при невиконанні або неналежному виконанні дистриб'ютором умов договору постачальник має право зупинити подальші поставки продукту і достроково розірвати договір з попереднім повідомленням про це дистриб'ютора тільки за 30 календарних днів. При цьому дистриб'ютор не має права пред'являти постачальнику претензії з вимогою відшкодування збитків та штрафних санкцій.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що ТОВ ТД "Молочна слобода" в порушення умов договору не було повідомлено ТОВ "МЛК Трейд" за 30 календарних днів про зупинення поставки продукції за договором.

При цьому, суд зазначає, що у ТОВ ТД "Молочна слобода" були відсутні правові підстави для зміни порядку оплати продукції за договором в односторонньому порядку.

30.07.2018 року ТОВ "МЛК Трейд" направило претензію №21 на адресу ТОВ ТД "Молочна слобода", в якій закликало постачальника припинити порушувати договір, запропонувало повернутися до виконання договору, обґрунтувало та попередило постачальника про збитки та їх розмір, які наносяться протиправними діями постачальника дистриб'ютору.

15.08.2018 року ТОВ "МЛК Трейд" отримало відповідь на свою претензію від 30.07.2018, в якій ТОВ ТД "Молочна слобода" повідомляло, що припинення постачання продукту пов'язане з існуванням постійно зростаючої простроченої дебіторської заборгованості за поставлений продукт.

15.08.2018 року ТОВ "МЛК Трейд" звернулося до ТОВ ТД "Молочна слобода" з вимогою вих.№ 25 про відшкодування збитків та неотриманого доходу (упущеної вигоди).

Відповідно до ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання виникають, зокрема, з договорів (ст. 11, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Договір дистрибуції належить до так званих "непоіменованих" договорів, які можуть укладатися в силу принципу свободи договору, закріпленого у ст. 3 Цивільного кодексу України та деталізованого у ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, та одночасно регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договір за своєю природою є домовленістю двох або більше сторін, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України). Аналогічні приписи містяться у ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України.

Таким чином, одностороння відмова від договору або одностороння зміна його умов за відсутності визначених для цього законом або договором підстав є протиправною.

Суд зазначає, що договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції від 01.09.2011 не було встановлено умов, які дозволяли постачальнику (ТОВ ТД "Молочна слобода") в односторонньому порядку змінювати умови договору в частині строків проведення платежів - змінювати тривалість відстрочення платежу або взагалі вводити умову про поставку за попередньою оплатою.

Таким чином, дії ТОВ ТД "Молочна слобода" із одностороннього запровадження у правовідносинах з ТОВ "МЛК Трейд" попередньої оплати за поставлений за договором товар є грубим порушенням умов цього договору з боку ТОВ ТД "Молочна слобода", що виключає можливість нарахування ТОВ "МЛК Трейд" пені у розмірі 77137,69 грн. та 3% річних у розмірі 6666,46 грн.

Однак, враховуючи те, що заборгованість за поставлений продукт у розмірі 1752641,63 грн. фактично рахується за ТОВ "МЛК Трейд" з червня 2018 року, коли в порушення умов договору ТОВ ТД "Молочна слобода" відбулося одностороннє переведення ТОВ "МЛК Трейд" на попередню оплату за товар, дана заборгованість все ж підлягає стягненню з ТОВ "МЛК Трейд" на користь ТОВ ТД "Молочна слобода" через її наявність.

Отже, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню у розмірі 1752641,63 грн.

Суд зазначає, що у звязку з порушенням зобовязання ТОВ ТД "Молочна слобода" за договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистриб"юції від 01.09.2011, ТОВ "МЛК Трейд" по суті вимагає стягнення з ТОВ ТД "Молочна слобода" збитків у вигляді упущеної вигоди.

В обґрунтування вимог за зустрічним позовом ТОВ "МЛК Трейд" посилається на договір № В 17/06-0117 від 17.01.2017, додаткової угоду від 15.01.2018 до договору № В 17/06-0117 від 17.01.2017, договір № Е18/03-0201 від 01.02.2018, копії технічних паспортів на спеціалізований автотранспорт, відповідні розрахунки знижок за 2017 рік та 2018 рік.

Також, в підтвердження укладання та виконання в рамках виконання договору № від 01.09.2011 договорів поставки молочної продукції кінцевим покупцям ТОВ "МЛК Трейд" посилається на реєстр договорів ТОВ "МЛК Трейд" з контрагентами (покупцями) продукції ТОВ ТД "Молочна слобода" та наступні договори поставок: № 02.04.2016 від 05.04.2016 укладений з ТОВ СОКОЛ+; № 414/12/17 від 29.12.2017 укладений з ФОП ОСОБА_3; № 417/12-17 від 29.12.2017 укладений з ТОВ МЕТА РІТЕЙЛ; № Д15-48 від 26.02.2015 укладений з ТОВ ДІВІЯ ТРЕЙД; № 357 від 22.11.2010 укладений з ТОВ ВОСТОРГ; № НОМЕР_2 від 17.06.2016 укладений з ТОВ Фудмережа; №171 від 12.12.2017 укладений з СУАП ЄВРОПОЛЬ; № 111К362 від 01.08.2011 укладений з ТОВ УКР-ТРЕЙД; № 111К217 від 01.08.2011 укладений з ТОВ АЛЬФА-РИТЕЙЛ; № 111К243 від 01.08.2011 укладений з ТОВ ВИАЛ-МАРКЕТ; № 136/12-17 від 29.12.2017 укладений з ТОВ ПОСАД РІТЕЙЛ; № 2017/160 від 13.12.2017 укладений з ТОВ ЕКОТРЕЙД-2016.

Крім того, на підтвердження отримання доходу в рамках виконання договору № від 01.09.2011 ТОВ "МЛК Трейд" було надано до суду розрахунок знижок (винагороди) дистриб'ютора за наслідками виконання договору № від 01.09.2011, що були складені у письмовій формі та підписані сторонами за відповідні місяці (липень 2015 року - квітень 2018 року); розрахунок середньої суми знижки за три роки за наслідками виконання договору № від 01.09.2011; науково-практичний висновок на підтвердження отримання збитків та їх розміру в формі упущеної вигоди в розмірі 3304255,94 грн.

Згідно розрахунку від 17.09.2018 ТОВ "МЛК Трейд" вказує, що сума упущеної вигоди за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 складає 4849117,86 грн. (4502430,70 грн. * 17,95% * 6 міс = 4849117,86 грн.), де: 4502430,70 грн. - середньомісячна вартість товару, яка реалізується щомісячно; 17,95% - середньомісячний розмір знижки за договором.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ст. 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Таким чином, у вигляді реальних збитків відшкодовуються тільки ті витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 25.05.2018 по справі № 903/736/17, постанові від 03.08.2018 по справі № 917/877/17 та постанові від 12.10.2018 по справі № 906/824/17.

Таким чином, недоотримані внаслідок припинення поставок суми знижок за період липня 2018 року - грудня 2018 року слід вважати збитками ТОВ "МЛК Трейд" у вигляді упущеної вигоди, завданими протиправними діями ТОВ ТД "Молочна слобода", яким було порушено умови договору № НОМЕР_1 поставки на умовах дистрибуції від 01.09.2011.

Встановлюючи розмір упущеної вигоди за період липень 2018 року - грудень 2018 року, суд виходить з розміру винагороди за аналогічні періоди, а саме липень 2017 року - грудень 2017 року у загальному розмірі 4295835,11 грн., яку отримав позивач за зустрічним позовом, що підтверджується відповідними розрахунками знижок за дані періоди (липень 2017 року - грудень 2017 року), які були складені між сторонами за договором.

При цьому, суд зазначає, що упущена вигода за період липень 2018 року - грудень 2018 року у розмірі 4295835,11 грн. дійсно була б отримана позивачем за зустрічним позовом в разі належного виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх обов'язків за договором № НОМЕР_1 поставки на умовах дистрибуції від 01.09.2011.

Втім, застереження, яке міститься у п. 8.7. договору, відповідно до якого дистриб'ютор не має права пред'являти постачальнику претензії з вимогою відшкодування збитків та сплати штрафних санкцій, не перешкоджає стягненню таких збитків з постачальника, оскільки правомірні підставі для відмови постачальника від договору відсутні.

Застосування ж цього застереження як підстави звільнення ТОВ ТД "Молочна слобода" від відповідальності за порушення договору є неможливим з огляду на положення ч. 3 ст. 614 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Також, ст.ст. 207, 216 ГК України прямо визнають неприпустимими і нікчемними умови договорів, що виключають або обмежують відповідальність виробника та продавця товарів або виконавця робіт чи послуг.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи доведення позивачем за зустрічним позовом складу цивільного правопорушення у діях відповідача за зустрічним позовом, зокрема, наявності збитків (упущеної вигоди у розмірі 4295835,11 грн.), протиправної поведінки відповідача, вини відповідача за зустрічним позовом, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, як необхідної підстави для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом у розмірі 4295835,11 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За таких обставин первісний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за поставлений продукт у розмірі 1752641,63 грн. та 26289,62 грн. судового збору, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення збитків у розмірі 4295835,11 грн. та 64437,53 грн. судового збору.

Згідно ч. 11 ст. 238 ГПК України, у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Таким чином, з ТОВ ТД "Молочна слобода" підлягає стягненню на користь ТОВ "МЛК Трейд" 2543193,48 грн. збитків та 38147,91 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 180, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (62495, Харківська область, смт. Васищеве, вїзд Орешкова, 7-А, ідентифікаційний код 37023327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (63702, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Ломоносова, 26, ідентифікаційний код 32358958) заборгованість за поставлений продукт у розмірі 1752641,63 грн. та 26289,62 грн. судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (63702, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Ломоносова, 26, ідентифікаційний код 32358958) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (62495, Харківська область, смт. Васищеве, вїзд Орешкова, 7-А, ідентифікаційний код 37023,11 грн. збитків та 64437,53 грн. судового збору.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Провести зустрічне зарахування стягнутих сум та судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (63702, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Ломоносова, 26, ідентифікаційний код 32358958) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (62495, Харківська область, смт. Васищеве, вїзд Орешкова, 7-А, ідентифікаційний код 37023,48 грн. збитків та 38147,91 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна слобода" (63702, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Ломоносова, 26, ідентифікаційний код 32358958).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛК Трейд" (62495, Харківська область, смт. Васищеве, вїзд Орешкова, 7-А, ідентифікаційний код 37023327).

Повне рішення складено 22.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_4