УХВАЛА

19 листопада 2018 року Справа № 913/803/17

м. Харків Провадження №26/913/803/17

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 06.11.2018 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі № 913/803/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс», м. Краматорськ Донецької області,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 3168745 грн 55 коп.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, паспорт серії АН № 653877, виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 26.11.2007, довіренісь № ББУ/РА81/СЛ/17 від 11.12.2017.

Обставини справи: 06.11.2018 (згідно календарного штемпеля на поштовому відправлені) до відділу документального забезпечення суду звернулося ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» із заявою від 06.11.2018, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі №913/803/17 на один рік з моменту ухвалення такого судового рішення.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 07.11.2018 № 250-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ, оскільки суддя Масловський С.В. не здійснює правосуддя у звязку з закінченням пятирічного строку призначення на посаду судді, заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит про відстрочення виконання судового рішення у справі № 913/803/17 передано на розгляд судді Фоновій О.С.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.11.2018 заяву було призначено до розгляду на 19.11.2018, запропоновано сторонам надати письмові пояснення на заяву.

15.11.2018 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення від 14.11.2018, в яких він повідомив, що сторони на момент укладення договору не могли передбачити у майбутньому неможливості ведення відповідачем господарської діяльності, крім того, сторони не могли передбачити захоплення підприємства відповідача.

Відповідач посилається на те, що факт захоплення підприємства встановлено рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/615/17 від 17.10.2017, відповідно до якого встановлено, що ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит фактично знаходиться на тимчасово окупованій території; підприємство є захопленим, специфіка вугледобувного підприємства полягає в тому, що його фізично неможливо перемістити в іншу місцевість; відбулось фактичне захоплення підприємства, як наслідок втрата майна (виробничих потужностей), звільнення працівників та втрата контролю над підприємством.

Відповідач повідомив, що позивач звернувся до суду із заявою про порушення справи про банкрутство. Ухвалою суду прийнято вказану заяву та порушено провадження у справі №913/510/18 про банкрутство ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит.

У судове засідання 19.11.2018 представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача скористався правом участі в судовому засіданні та підтримав свою заяву про відстрочення виконання рішення.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі № 913/803/17 частково задоволено позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аеро-Транс» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення 3168745 грн 55 коп., стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 2764829 грн 07 коп., 3% річних у сумі 32391 грн 05 коп., інфляційних витрат у сумі 75771 грн 51 коп., пеню у сумі 272485 грн 29 коп., а також судовий збір у сумі 47182 грн 15 коп. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання вказаного рішення видані накази від 22.12.2017 № 913/803/17:

06.11.2018 (згідно календарного штемпеля на поштовому відправлені) до відділу документального забезпечення суду звернулося ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» із заявою від 06.11.2018, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі № 913/803/17 на один рік з моменту ухвалення судового рішення про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі № 913/803/17.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що виробничі потужності та адміністративні будівлі підприємства знаходження на території проведення антитерористичної операції, яка не контролюється українською владою у Луганській області, невідомими особами були вчинені дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 206 Кримінального кодексу України, а саме вчинення протиправних дій, які блокують діяльність підприємства.

Внаслідок чого, ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит втратило контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі про затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, а також печаток та штампів. Посадові особи підприємства усунені від керівництва підприємством, обмежені у виконанні своїх обов'язків, а саме: у ведені виробничої діяльності, користуванні та розпорядженні виробничими потужностями підприємства, документацією товариства та іншим майном. Таким чином, адміністрація підприємства не може забезпечувати збереження майна та утримувати його у належному стані.

15.03.2017 ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит подано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, у звязку з чим відкрито кримінальне провадження по факту здійснення невідомими особами протидії законній господарській діяльності відповідача, шляхом заборони відчуження майна, грошових коштів, встановлення обтяження на майно, що належить відповідачу, захоплення майнового комплексу.

В обґрунтування настання надзвичайних обставин (обставин непереборної сили) відповідач надав ОСОБА_3 №7600 про форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово промислової палати України №371/05-4 від 15.06.2017, у наданому сертифікату засвідчено форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): захоплення підприємства, протиправні дії третіх осіб ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, щодо обовязку (зобовязання), а саме: виконувати належним чином усі умови та зобовязання за договором, зокрема складати і подавати розрахунки сум нарахованих амортизаційних відрахувань; концесійного платежу; звіти; виконувати поліпшення державного майна у порядку відповідно до умов Концесійного договору від 01.12.2011 року, посвідченого ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2122 з додатками до нього, укладеного з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, які унеможливили його виконання в з 15.03.2017.

ОСОБА_3 встановлено період дії форс мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: дата настання періоду 13 березня 2017 року, що тривають станом на 15 червня 2017 року.

З урахуванням викладених обставин, ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит вважає, що для нього склалися надзвичайні події та обставини, які на даний час унеможливлюють виконання судового рішення.

Розглянувши заяву відповідача, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.237 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У частині 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Частиною 2 п. 5 ст.240 ГПК України встановлено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суд звертає увагу боржника, що запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Як свідчать матеріали справи, на цей час майже закінчився рік з дня набрання рішенням у цій справі законної сили.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідач свої вимоги обґрунтовує втратою з 13.03.2017 управлінського контролю над виробничими активами у м. Ровеньки, у звязку із вчиненням кримінального правопорушення з боку невстановлених осіб щодо здійснення протидії законній господарській діяльності, інформація про що була внесена до Єдиного реєстру досудових проваджень за № 0000158 та почато досудове розслідування.

Так, вказані боржником обставини впливають на ведення господарської діяльності відповідача з 2014 року. Однак, на теперішній час, ТОВ ДТЕК Ровенькиантраци перереєструвалось в м. Сєвєродонецьк, що знаходиться на підконтрольній українській владі території, відкрив банківські рахунки і здійснює фінансові операції за результатами господарської діяльності.

Як свідчить зміст поданої заяви боржник взагалі не зазначає про відповідні дії, які будуть ним вчинятись протягом строку відстрочення для настання реальної можливості виконання рішення суду із спливом одного року, відповідні докази на підтвердження своїх сподівань/очікувань чи запланованих дій не надано.

Зазначене свідчить не лише про недотримання принципу співмірності негативних наслідків для боржника з інтересами кредитора (погашення боргу), однак і про відсутність реальних підстав вважати можливим отримання в подальшому стягувачем присуджених йому рішенням суду коштів через рік відстрочення виконання, про яке просить боржник.

Сутність відстрочки виконання рішення полягає не лише в неможливості виконання боржником рішення, а і в доведеності ним того, що рішення суду буде ним виконано через певний проміжок часу (період відстрочки) внаслідок вжиття заходів самим боржником.

Разом із тим, боржник не надає доказів існування дебіторської заборгованості, певних угод, замовлень, за якими очікується отримання доходу, тобто джерел отримання грошових кошті які б надали можливість провести розрахунки зі стягувачем у даній справі.

Суд також враховує, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Аеро Транс (позивач у справі) теж знаходиться на території проведення антитерористичної операції (м. Краматорськ Донецької області), яка контролюється українською владою, та складна економічна ситуація у цьому регіоні стосується обох сторін.

У розумінні ст. 331 ГПК України важкий фінансовий стан заявника не є тією виключною обставиною, яка б давала підстави для відстрочення виконання рішення суду, адже її наявність (відсутність) залежить, зокрема, від власної діяльності субєкта господарювання заявника.

Щодо наданого відповідачем ОСОБА_3 №7600 про форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово промислової палати України №371/05-4 від 15.06.2017, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 14, 141 Закону України Про торгово-промислові палати з урахуванням змін внесених за пунктом 4 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції зазначено, що Торгово - промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс - мажорні обставини та видають сертифікат про відповідні обставини.

Форс мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо) обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. А саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, акти тероризму, захоплення підприємств, тривалі перерви в роботі транспорту, тощо.

Отже, законодавець визначає, що при настанні обставин непереборної сили (форс-мажору), сторони можуть бути звільнені від відповідальності за невиконання зобовязань за договором. При цьому, такі обставини повинні відповідати наступним критеріям: 1) ця обставина має бути надзвичайною і невідворотною обставиною за даних умов здійснення господарської діяльності, тобто попри те, що факт її настання можливо припустити, час, місце, тривалість, наслідки такої обставини передбачити неможливо; 2) ця обставина повинна знаходитися поза контролем сторони і не бути повязаною з її діями; 3) сторона не могла своїми розумними діями запобігти або здолати цю перешкоду; 4) має бути присутнім причинно-наслідковий звязок між настанням такої обставини і неможливістю виконати зобовязання за договором; 5) факт настання такої обставини має бути засвідчений визначеною сторонами компетентною організацією.

Водночас, відповідно до п. 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44(5) встановлено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Як свідчать матеріали справи, за зверненням ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит було видано ОСОБА_3 №7600 про форс мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово промислової палати України №371/05-4 від 15.06.2017 відповідно до умов Концесійного договору від 01.12.2011, посвідченого ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №2122 з додатками до нього, укладеного з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, які унеможливили його виконання в з 15.03.2017.

Отже, заявником до суду не надано доказів наявності форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили) щодо виконання господарських зобов'язань саме за договором від 26.12.2015 №23-РА-АБ, станом на момент подачі позовної заяви.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали спірний договір 26.12.2015 та відповідач отримував послуги за вказаним договором вже під час проведення АТО на території, яка не контролюється українською владою.

З урахуванням вище зазначеного, поданий відповідачем сертифікат ТПП України №7600 є неналежним доказом обставин непереборної сили, тому суд не погоджується з доводами відповідача щодо настання форс мажорних обставин.

У звязку з недоведеністю ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» обставин, які б обумовили необхідність та доцільність відстрочки виконання рішення, відсутністю посилань на джерела надходження грошових коштів у майбутньому, суд дійшов висновку щодо залишення без задоволення його заяви про відстрочку виконання рішення у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» від 06.11.2018 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 05.12.2017 у справі № 913/803/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

19.11.2018 було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 23.11.2018.

Суддя О.С. Фонова