ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2018 р. Справа№ 914/2264/17

За заявою: Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів,

про: забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів,

у справі №914/2264/17

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів,

про: розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди, та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420971,12 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання Лащ Х.Л.

За участю представників:

заявника (відповідача): не з'явився.

позивача: Чорнобай С.С. - довіреність №2302-вих-1764 від 12.03.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017р. до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420971,12 грн.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2018р. головуючим суддею визначено суддю Синчука М.М.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.04.2018 р. справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.05.2018 р.

Рух справи відображено в ухвалах суду.

Фізична особа - підприємець Мачеус О.В., через канцелярію суду, 11.09.2018 р. подала заяву про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів. На вирішення якої поставити питання:

1) Яка вартість виконаних ремонтних та реставраційних робіт в приміщеннях першого поверху та підвалу на пл. Ринок, 37 в м. Львові станом на час проведення експертизи ?

2) Яка вартість здійснених орендарем невід'ємних покращень нежитлових приміщень площею 246,9 кв.м. в т.ч. І поверх - 143,8 кв.м., антресоль - 10,8 кв.м., підвал - 92,3 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 37 станом на час проведення експертизи ?

Проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54). Забезпечити докази шляхом витребування з Львівської міської ради: оригіналу патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору купівлі-продажу патенту № 4 за 1997рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу акту приймання-передачі патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал договору купівлі-продажу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал акту приймання-передачі патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору № 754 за 1997 рік оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналів правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові; оригіналу рішення Львівської міської ради про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові.

Заявник заяву про забезпечення доказів обґрунтовує наступним. 10 березня 2009 року між заявником та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради був укладений договір оренди нерухомого майна - приміщень загальною площею 143,8 кв.м., підвалу площею 92,3 кв.м. та антресолі площею 10,8 кв.м., що знаходяться на пл. Ринок, 37у Львові. За умовами даного договору не передбачалося оформлення акту приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки дані приміщення вже перебували у фактичному користуванні орендаря на підставі попереднього договору оренди №273 від 27 листопада 2002 року. Орендовані приміщення передані відповідачу у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв'язку з чим за згодою орендодавця, відповідач за власний рахунок провела в орендованих приміщеннях необхідні ремонтні роботи та привела їх до належного технічного стану.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява заявника про забезпечення доказів не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв'язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п'ятій цієї статті, а також у разі відмови в позові.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

наявності звязку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у встановлений строк;

запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом

Відповідно до ч. 5 ст. 112 ГПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник заяву про забезпечення доказів обґрунтовує наступним.

10 березня 2009 року між заявником та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради був укладений договір оренди нерухомого майна - приміщень загальною площею 143,8 кв.м., підвалу площею 92,3 кв.м. та антресолі площею 10,8 кв.м., що знаходяться на пл. Ринок, 37у Львові. За умовами даного договору не передбачалося оформлення акту приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки дані приміщення вже перебували у фактичному користуванні орендаря на підставі попереднього договору оренди №273 від 27 листопада 2002 року. Орендовані приміщення передані відповідачу у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв'язку з чим за згодою орендодавця, відповідач за власний рахунок провела в орендованих приміщеннях необхідні ремонтні роботи та привела їх до належного технічного стану.

Судом встановлено, що заявником жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, шляхом витребування вищевказаних доказів. Заявником не доведено підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Крім того, у процесі розгляду справи заявником у відповідності до ч. 3 ст.13, ч.1 ст.74, ст. 110 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, розумність і адекватність вимог заявника, наявність зв'язку між заявленим видом забезпечення доказів та предметом відповідного позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ФОП Мачеус О.В., про вжиття, визначених ним заходів забезпечення доказів, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення доказів.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 111 ГПК України, у заяві про забезпечення доказів, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Однак, заявником в порушення ст. 111 ГПК України, зазначено лише реквізити заявника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що заявником у своїй заяві жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, а саме, наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або не надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, розумність і адекватність вимог заявника, наявність зв'язку між заявленим видом забезпечення доказів та предметом поданого позову, суд дійшов висновку про залишення заяви заявника про забезпечення доказів без задоволення.

Суд зазначає, що подана відповідачем заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів, фактично зводиться до клопотання позивача про витребування доказів, проте останнім не доведено неможливості одержання вказаних доказів самостійно.

Суд зазначає, що необхідною підставою для забезпечення доказів є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, проте заява Фізичної особи - підприємеця Мачеус Оксани Василівни від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів у справі №914/2264/17 про забезпечення доказів жодним чином не обґрунтована, а викладені обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими вимоги чинного законодавства пов'язують можливість забезпечення доказів.

Відповідно до ч.5 ст.112 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 74, 80, 110, 111, 112, 233-235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємеця Мачеус Оксани Василівни від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів у справі №914/2264/17.

Повний текст ухвали виготовлено 03.12.2018.

Суддя Синчук М.М.