ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Справа № 14/5025/1259/12

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 у справі № 14/5025/1259/12 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит", м.Київ

до відповідача Фізична особа-підприємець Солодка Людмила Іванівна, м.Полонне, Полонський район, Хмельницька область

про стягнення 78 510, 40 грн. заборгованості

орган виконання Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

органу ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ПАТ "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" Волкова О.Ю. звернувся до Господарського суду Хмельницької області зі скаргою на дії і бездіяльність державного виконавця при виконанні рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2013 року у даній справі, у якій банк просить:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Демченко П.Ю. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.04.2018 року;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.04.2018 винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 46468171;

- зобов'язати старшого державного виконавця Полонського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Демченко П.Ю. поновити виконавче провадження ВП № 46468171 вжити передбачених Законом України „Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії по виконанню наказу Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2013 року у справі № 14/5025/1259/12.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 року у справі №14/5025/1259/12, в задоволенні скарги ПАТ "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" Волкова О.Ю. відмовлено.

ПАТ "Банк Національний кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Національний кредит" Волкова О.Ю., не погоджуючись з постановленою ухвалою звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 року у справі № 14/5025/1259/12 та постановити нову про задоволення скарги стягувача на дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що органом ДВС не спростовано, а матеріали справи не містять доказів того, що державним виконавцем вживались усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема, щодо розшуку майна боржника, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють необхідною інформацією.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 у справі №14/5025/1259/12 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б., суддя Грязнов В.В. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06 листопада 2018 року.

Представники сторін в судове засідання 06.11.2018 не з'явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду апеляційної скарги, усесторонньої перевірки законності і обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року у справі № 14/5025/1259/12 розгляд апеляційної скарги відклала на 20 листопада 2018 року. Зобов'язала Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у строк до 15.11.2018 року надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали виконавчого провадження (належним чином завірені копії) примусового виконання судового рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2013 року у справі № 14/5025/1259/12.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 отримано позивачем - 09.11.2018, відповідачем - повернено за закінченням терміну зберігання, а Полонським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області - 09.11.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 188, 193, 194-196).

На виконання вимог суду Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області надіслав на електронну адресу суду сканкопії документів виконавчого провадження у справі №14/5025/1259/12, а саме:

- Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №68287058 від 16.09.2016 (а.с.202-203).

- Лист №362 від 30.02.2015 про надіслання Солодкій Людмилі Іванівні постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №46468171 від 11.02.2015 (а.с.203-204).

- Запит державного виконавця №363 від 13.02.2015 до 7МЕ ВРЕР ДАІ м.Шепетівка, Держсільгоспінспекції, Полонського районного центру зайнятості населення, Начальнику реєстраційної служби Полонського РУЮ, відділу Держземагенства в Полонському районі щодо надання інформації про наявність зареєстрованих за боржником земельних ділянок (в разі наявності кадастровий номер), нерухомого майна, транспортних засобів, рахунків, сільськогосподарської техніки та надання інформації з бази даних персоніфікованого обліку про звітування за найманих працівників до відділу персоніфікованого обліку, чи перебуває боржник на обліку як пенсіонер, місце реєстрації боржника, чи перебуває на обліку та чи отримує допомогу по безробіттю (а.с. 204-206).

- Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 46468171 від 03.04.2018, на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.206-207).

Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит" надіслало до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить апеляційну скаргу задоволити, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 року у справі № 14/5025/1259/12 - скасувати (а.с. 197-200).

Фізична особа-підприємець Солодка Людмила Іванівна та Полонський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 20.11.2018, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2013 у справі №14/5025/1259/12 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Солодкої Людмили Іванівни на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" 21 937, 40 грн. - заборгованості за кредитом, 19 703, 68 грн. заборгованості за відсотками, 3 119, 87 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 20 896, 03 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 3 484, 84 грн. - 3 % річних від простроченого кредиту, 692, 44 грн. 3% річних від простроченої суми відсотків, 608, 93 грн. інфляційних за час прострочення відсотків, 8 067, 21 грн. інфляційних за час прострочення кредиту та 1 609, 50 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.01.2013 у справі №14/5025/1259/12 видано відповідний наказ.

11 лютого 2015 року Полонським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було відкрито виконавче провадження ВП №46468171.

03 квітня 2018 року державним виконавцем Демченком П.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню № 46468171, на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», з посиланням на відсутність майна у Боржника. Дана постанова направлена Полонським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області стягувачу - Публічному акціонерному товариству "Банк Національний кредит" листом від 03.04.2018 №480 (а.с. 87-88).

Не погодившись з прийнятою постановою та діями органу виконання, стягувач звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність органу Державної виконавчої служби, посилаючись на те, що виконавчою службою не в повному обсязі проведені виконавчі дії спрямовані на примусове виконання рішення суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об'єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом (ч.5 ст. 13 вказаного Закону).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов'язки і права виконавців та обов'язковість вимог виконавців.

Відповідно до даної правової норми виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону).

При цьому здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку розшуку боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

В силу ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до матеріалів справи та заперечень №9728 від 18.07.2018, поданих до суду першої інстанції Полонським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вказується, що в рамках виконавчого провадження здійснено одноразово запити до органів, що реєструють наявність рухомого та нерухомого майна. Згідно відповідей на відмічені запити, нерухомого та рухомого майна за боржником не зареєстровано. Здійснено запит до Пенсійного Фонду, згідно відповіді Фонду боржник ніде не працює та не перебуває на обліку в Управлінні ПФУ.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово. При цьому, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов'язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, органом державної виконавчої служби не було вжито всіх необхідних та можливих заходів для належного примусового виконання рішення Господарського суду Хмельницької області, зокрема не надано доказів направлення запитів до Державної фіскальної служби України, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, до відповідних органів щодо наявності корпоративних прав, цінних паперів, належних на праві власності відповідачу, тощо.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 07.09.2018 у справі №905/1918/15, від 16.04.2018 у справі №16/64/2011 та від 18.07.2018 у справі №915/1294/13.

За приписами п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом ч.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" про наявність обставин, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята 03.04.2018, з посиланням на п.2 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження.

В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного та встановлених апеляційним судом фактичних обставин справи, зважаючи на повноваження та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані державними виконавцями в процесі виконання судових рішень, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги стягувача в частині визнання незаконними дії старшого державного виконавця Полонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Демченко П.Ю. щодо повернення виконавчого документа стягувачу від 03.04.2018 року №ВП №46468171 та про скасування постанови Полонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 03.04.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу №ВП №46468171.

В частині вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" за скаргою про зобов'язання органу державної виконавчої служби відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Відновлення відповідного виконавчого провадження за наслідками визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві врегульовано ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає відповідний порядок вчинення таких дій, тому господарський суд при розгляді скарг на дії (рішення) органу державної виконавчої служби не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції бере до уваги вказані обставини справи та приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не повно з'ясував обставини справи, не вірно здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника.

З огляду на зазначене, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" підлягає частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на орган державної виконавчої служби, згідно ст.344 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 145, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 у справі №14/5025/1259/12 - задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 у справі №14/5025/1259/12 в частині відмови у задоволенні вимог: 1) про визнання незаконними дій старшого державного виконавця Полонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Демченко П.Ю. щодо повернення виконавчого документа стягувачу від 03.04.2018 року №ВП №46468171; 2) про скасування постанови Полонського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 03.04.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу №ВП №46468171 - скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про задоволення скарги.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 19.07.2018 у справі №14/5025/1259/12 залишити без змін.

3. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Полонського районного відділу Державної виконавчої служби на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" 1762,00 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Господарському суду Хмельницької області видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "23" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.