ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Херсон Справа № 923/627/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі судового засідання Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросолід Інтернешнл" (73003, м. Херсон, вул. Московська, 9/7, )

до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" (75213, Херсонська область, Чаплинський район, с. Преображенка, вул. Кірова, 47, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 (75213, Херсонська область, Чаплинський район, с.Преображенка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2)

про розірвання договору оренди земельної ділянки.

за участю представників сторін:

від позивача: Пасічніченко О.П., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 404 від 14.02.2008, договір про надання юридичної допомоги від 16.04.2018;

від відповідача: Мартиновець М.М., керівник, витяг з ЄДР; Сидоренко Н.О., адвокат, ордер ХС № 138873 від 27.09.2018р., посвідчення НОМЕР_3 від 28.02.2017;

від 3-ї особи: ОСОБА_5, адвокат, ордер ХС № 63682 від 16.10.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгросолід Інтернешнл" (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Сільськогосподарського приватного акціонерного товариства "Водолій" (надалі-відповідач), яким просить суд розірвати договір оренди землі НОМЕР_4 від 20.05.2013 укладений між ОСОБА_1 та СПрАТ "Водолій".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 03.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.08.2018 постановлено: залучити до розгляду справи ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 16.10.2018 та відкласти розгляд справи на 27 вересня 2018 року.

Двічі ухвалами Господарського суду Херсонської області від 27.09.2018 та від 10.10.2018 розгляд справи було відкладено, з метою надання можливості всім учасникам судового процесу скористатись повним обсягом процесуальних прав.

Ухвалою від 16.10.2018 судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 09.11.2018.

Розгляд справи розпочатий 09.11.2018 з перервою до 15.11.2018 відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Відповідач позовні вимоги не визнає та пояснює наступне.

30 травня 2018 року на адресу СПрАТ «Водолій» надійшло повідомлення від директора ТОВ «Украгросолід Інтернешенл» про те, що 20 квітня 2018 року між ТОВ «Украгросолід Інтернешенл» і гр.ОСОБА_1 укладено договір довірчого управління майновими правами, а саме майновими правами і обов'язками за договором оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013.

Також було надіслано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4, щодо збільшення вартості земельної ділянки та відсоток орендної плати.

Відповідач пояснив, що 14 червня 2018 року СПрАТ «Водолій» надіслав лист ТОВ «Украгросолід Інтернешенл», в якому зазначив, що надіслана додаткова угода №1 не відповідає податковому, земельному законодавству, а також було звернуто увагу, що за п.27 Договору передбачено обов'язок орендодавця не втручатись у господарську діяльність орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов цього договору.

Відповідач зазначив, що орендар виконує в повній мірі всі зобов'язання за договором оренди земельної ділянки НОМЕР_4 перед орендодавцем.

На думку відповідача, позивач звернувся із вимогою розірвати договір оренди земельної ділянки НОМЕР_4 з посиланням на порушення на ч.3 ст.21 ЗУ «Про оренду землі» (Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди).

Відповідач зазначив, що за п.8 Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 визначено, що за користування вказаною в Договорі земельної ділянки Орендар сплачує орендну плату, а саме 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5305,39 грн.

Відповідач зазначив, що за п.9 визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідач зазначив, що за п.4 визначена грошова оцінка земельної ділянки, яка становить 31471,80 грн. (без коефіцієнтів), тобто така, яка проведена станом на 01.07.1995 року, 100709,76 грн. з коефіцієнтом індексації 3,2 (який діяв станом на 01.01.2013 року) та 176846,34 грн. з коефіцієнтом 1,756 відповідно до Постанови КМУ від 31.10.2011 №1185.

Держгеокадастр щороку розраховує величину коефіцієнта індексації НГО земель виходячи з індексу споживчих цін за попередній рік, на який індексується НГО сільгоспугідь. Коефіцієнт індексації НГО земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення НГО земель (п. 289.2, 289.3 ПК).

Відповідач доводить, що ним розрахунок розміру річної орендної плати за земельну ділянку за Договором оренди земельної ділянки НОМЕР_4 здійснено наступним чином:

В 2013 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації та коефіцієнтом 1,756 становить 176846,34 грн *3%.

В 2014 році застосовано коефіцієнт 2013 року - 1,0;

В 2015 році застосовано коефіцієнт 2014 року 1,249; - в 2016 році застосовано коефіцієнт 2015 року 1,2; - В 2017 році застосовано коефіцієнт 2016 року 1,0;

В 2018 році застосовано коефіцієнт 2017 року 1,0.

Вищевказані коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь є офіційними показниками Держгеокадастру України.

На думку відповідача, для розрахунку орендної плати слід застосовувати проіндексований на 1 січня поточного року розмір НГО.

Відповідач звернув увагу на те, що податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об'єктів нерухомості інших, ніж зазначені в пп. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Кодексу (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

Доходи, зазначені у пп. 170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, встановленою п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу.

З 2015 року, відповідно до пп. 1.4 п. 161 підрозд. 10 розд. XX ПК передбачено нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються за ставкою 1,5 % у порядку, установленому ст. 168 ПК, тобто за тими ж правилами, що й ПДФО.

Також за Договором оренди земельної ділянки орендар сплачує земельний податок в розмірі та в строки, що визначені законодавством.

Тобто з нарахованої орендної плати за земельну ділянку відраховуються податки, які передбачені законодавством.

Відповідач у відзиві привів детальний розрахунок нарахування орендної плати за умовами договору з 2013 по 2017 рік, а саме він зазначив наступне.

Відповідач згідно договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 у 2013 році здійснив нарахування орендної плати з 02.09.2013 по 31.12.2013 = 1768,46 грн. До видачі за мінусом вищевказаних податків 1503,19 грн.

Орендодавець в 2013 році отримав кошти 3300 грн., тобто на 31.12.2013 року переплата в рахунок орендної плати за 2014 рік становить 1596,81 грн.

СПрАТ «Водолій» згідно договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 у 2014 році здійснив нарахування орендної плати з 01.01.2014 по 31.12.2014 = 5305,39 грн.

До видачі за мінусом вищевказаних податків 4509,58 грн. та переплати у 2013 році = 1596,81 грн. становить 2912,77 грн.

Орендодавець в 2014 році отримав коштами 3100 грн. та пшеницею на суму 1449 грн., разом 4549 грн., тобто на 31.12.2014 переплата в рахунок орендної плати за 2015 рік 1636,23 грн.

СПрАТ «Водолій» згідно договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 у 2015 році здійснив нарахування орендної плати з 01.01.2015 по 31.12.2015 року = 6626,43 грн. До видачі за мінусом вищевказаних податків 5533,07 грн., а також переплати у 2014 році = 1636,23 грн., становить 3896,84 грн.

Орендодавець в 2015 році отримав коштами 2800 грн та пшеницею на суму 1550 грн, сплачено земельний податок 220,85 грн разом 4570,85 грн, тобто на 31.12.2015 року переплата в рахунок орендної плати за 2016 рік 674,01 грн.

СПрАТ «Водолій» згідно договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 у 2016 році здійснив нарахування орендної плати з 01.01.2016 по 31.12.2016 = 7951,72 грн.

До видачі за мінусом вищевказаних податків 6401,13 грн., а також переплати у 2015 році = 674,01 грн., становить 5727,12 грн.

Орендодавець в 2016 році отримав коштами 5100 грн. та ячмінь на суму 1750 грн., борошно 280 грн., сплачено земельний податок 265,09 грн. разом 7395,09 грн., тобто на 31.12.2016 переплата в рахунок орендної плати за 2017 рік 1667,97 грн.

СПрАТ «Водолій» згідно договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 у 2017 році здійснив нарахування орендної плати з 01.01.2017 по 31.12.2017 = 7951,72 грн. до видачі за мінусом вище вказаних податків 6401,13 грн., а також переплати у 2016 році = 1667,97 грн., становить 4733,16 грн.

Також відповідач доводить, що орендодавець в 2017 році відмовився від отримання коштів 7086,00 грн., орендарем сплачено земельний податок 876,77 грн, станом на 31.12.2017 рік за орендодавцем рахується не отримана ним орендна плата за 01.01.2017-31.12.2017 рік в розмірі 3856,39 грн.

Відповідач звернув увагу суду на те, що він двічі надсилав на поштову адресу ОСОБА_6 орендну плату за 2017 рік поштовими переказами, а саме 04.12.2017 року №4/0063 на суму 7086,00 грн. та 19.01.2018 року №7/01444 на суму 7086,00 грн., але остання відмовилась від отримання орендної плати при цьому не зазначила причину відмови.

Згідно із ст.222 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні згідно з приписами ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Громадянці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,42 га, яка розташована на території Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5, яке видано Чаплинською райдержадміністрацією 29.04.2003.

Судом встановлено, що 20.05.2013 між гр. ОСОБА_1 і відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,4224 га, яка належить гр. ОСОБА_6 на праві власності.

Судом встановлено, що 20.04.2018 між гр. ОСОБА_1 (Установник управління) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгросолід Інтернешнл" (Управитель) укладено договір довірчого управління майновими правами.

Предметом договору між третьою особою і позивачем є майнові права гр. ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013 на земельну дылянку.

За п.1.1 договору Установник управління передає управління Управителеві строком на 2 роки майнові права у договорі оренди НОМЕР_4 від 20.05.2013, а Управитель зобов'язується за плату здійснити управління майновими правами в інтересах Установника управління.

Позивач, вважаючи, що він набув з 20.04.2018 права управителя майновими правами гр. ОСОБА_7 у договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013, звернувся з позовною заявою про розірвання цього договору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Він доводить, що відповідно до п.12 договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013 розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі підвищення цін, тарифів у тому числі і в наслідок інфляції.

Позивач зазначає, що з 2013 року орендна плата за земельну ділянку жодного разу не переглядалась і залишається на рівні 2013 року.

Позивач звернув увагу суду, що за час з 2013 року по 2017 рік інфляція склала 233 %, тому повинна була бути зроблена індексації нормативно грошової оцінки земельної ділянки, оскільки орендна плата визначається у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

На думку позивача, відповідач, користуючись необізнаністю гр. ОСОБА_1, яка є сільською мешканкою, шляхом обману, який виражається у не повідомленні і не вчиненні індексації грошової оцінки земельної ділянки, не врахуванні та обчислені інфляції, продовжує користуватись земельною ділянкою на умовах 2013 року.

Позивач доводить, що після укладання договору довірчого управління майновими правами до позивача перейшло право і отримувати орендну плату за користування майном відповідачем. Розмір винагороди позивача прямо залежить від розміру орендної плати. Таким чином залишення умов договору на рівні 2013 року прямо вливає на розмір прибутку позивача, яке він мав би отримувати за управління майновими правами третьої особи.

Позивач послався на той факт, що відповідно до п.32 Договору оренди земельної ділянки 23.05.2018 він звернувся до відповідача внести зміни до договору оренди НОМЕР_4 від 20.05.2013 та надіслав проект додаткової угоди відповідачу.

У зв'язку з тим, що у встановлений ст.188 ГК України строк, відповідач на надісланий проект додаткової угоди не надав відповідь, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди НОМЕР_4 від 20.05.2013. Свої вимоги позивач обґрунтовує нормами чинного законодавства передбаченими ст.1, ч.1 ст.15, ч.3 ст.21, 30 Закону України "Про оренду землі" , ст. 632 ЦК України та небажанням відповідача продовжувати договір оренди.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

З урахуванням наведеної норми суд досліджує право позивача на звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди НОМЕР_4 від 20.05.2013, зокрема які порушені його оспорювані права та законні інтереси, що потребують судового захисту.

Судом встановлено, що позивач - ТОВ "Украгросолід Інтернешнл", заявив позовну заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013, де він не є стороною. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за договором довічного управління майновими правами він має отримати від гр. ОСОБА_1 винагороду, яка прямо залежить від розміру орендної плати за оспорюваним договором.

Судом вивчено та проаналізовано договір доврічного управління майновими правами від 20.04.2018.

Із огляду на умови зазначеного договору суд дійшов до висновку, що він щза соєю природою віднесений до договорів управління майном, правовідносини за яким урегульовані ст.ст. 1029, 1044 ЦК України.

Відповідно до ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права власності на отримане в управління майно.

Відповідно до ст.1030 ЦК України предметом договору управління може бути, зокрема, нерухома річ.

Відповідно до ст.1031 ЦК України визначена форма договору управління майном. Договір управління майном укладається в письмовій формі. Договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать, зокрема земельні ділянки.

Із огляду на предмет договору довірчого управління майновими правами від 20.04.2018 (майнові права у договорі оренди земельної ділянки НОМЕР_4 від 20.05.2013), суд прийшов до висновку що за договором предметом управління є нерухома річ - земельна ділянка, тому договір довірчого управління має бути укладений у письмовій формі та посвідчений нотаріально.

Між тим, договір довірчого управління майновими правами від 20.04.2018 підписаний сторонами, підпис Управителя скріплений печаткою, докази нотаріального посвідчення на договорі відсутні.

Приписами ст.220 ЦК України передбачено, що у разі недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемний.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі його наступне нотаріальне посвідчення не потрібно.

Ні позивач, ні третя сторона до матеріалів справи не надали доказів визнання такого договору дійсним.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що договір довірчого управління майновими правами від 20.04.2018 є нікчемним, тому відповідно до ст.216 ЦК України не породжує юридичних наслідків крім тих що пов'язані з його нікчемністю. Також із нікчемного договору у сторін не витікають будь-які права та обов'язки.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач не довів наявність правових підстав, які б його уповноважили захищати права та законні інтереси гр. ОСОБА_1, як Орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 20.05.2013, зокрема у судовому порядку. Також позивач не довів факту порушення своїх інтересів та прав щодо отримання винагороди за договором довірчого управління від 20.04.2018, оскільки він є нікчемним.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі викладеного, суд констатує, що ТОВ "Украгросолід Іентернешнл" не набув права звернення до суду в якості позивача в розумінні ст.4 ГПК України, оскільки не довів, що його права порушені, а також, що має законні повноваження він свого імені представляти інтереси гр. ОСОБА_1 як сторони за договором оренди від 20.05.2013.

Що стосується обґрунтування позовних вимог щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 20.05.2013, то суд зазначає наступне.

Підстави щодо дострокового розірвання діючого договору передбачені статтями 651 та 652 ЦК України.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі" орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотною зміною обставин. За змістом зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, то вони не укладали б договір.

Згідно із частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, за змістом статті 651 Цивільного кодексу України однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.162 ГПК України позовна заява має містити, зокрема виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

Як витікає із позовної заяви, позивач не послався на жодну із вищенаведених правових норм, які надають право дострокового розірвання та не навів фактів наявності істотного порушення виконання свої договірних зобов'язань орендарем за договором оренди земельної ділянки НОМЕР_4 або істотної зміни обставин, з якими законодавство пов'язує дострокове розірвання договору. Посилання на невиконання відповідачем умов п.12 договору безпідставне, оскільки за ним Орендар (відповідач у справі) не набув обов'язку переглядати розмір орендної плати. Згаданий пункт тільки умови за наявності яких може бути переглянуто розмір орендної плати. При цьому, порядок перегляду розміру орендної плати не передбачений.

З урахування зробленого правового аналізу фактів , чинного законодавства та висновків, здійснених судом за результатами розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Відповідно ст.129 ГПК України, суд судові витрати покладає на позивача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 236, 237, 238, 240 ГПК України

у х в а л и в :

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.11.2018

Суддя Л.М. Немченко