РІШЕННЯ

20 листопада 2018 року Справа № 913/408/18

Провадження №18/913/408/18

За позовом керівника Лисичанської місцевої прокуратури, м. Лисичанськ Луганської області в інтересах держави в особі

Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

до 1-го відповідача Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області,

2-го відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Лисичанськ Луганської області,

3-го відповідача комунальної установи «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ», м. Лисичанськ Луганської області

про визнання недійсним наказу, визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, зобовязання повернути нежитлове приміщення

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення від 29.03.2016;

від позивача: не прибув,

від 1-го відповідача: ОСОБА_3 за дов. від 19.11.2018;

від 2-го відповідача: не прибув,

від 3-го відповідача: не прибув.

Суть спору: прокурором заявлено вимоги:

- про визнання недійсним наказу Управління власності Лисичанської міської ради від 06.01.2017 № 2 «Про укладення договору оренди»;

- про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності від 01.01.2017 № 146, укладеного між Управлінням власності Лисичанської міської ради, комунальною установою «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та припинення виконання зобовязання за ним на майбутнє;

- про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути КУ «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» нежитлове приміщення площею 33,8 кв. м, яке розміщене у Міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-хол (інв. № 10300027), вартістю 35459 грн, розташоване за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-А.

Позивач Лисичанська міська рада відзивом від 11.09.2018 № 5477/01-16 проти позову заперечує посилаючись на те, що прокурор не мав повноважень на подання даного позову в інтересах держави, так як спірні правовідносини стосуються питань місцевого самоврядування, а не інтересів держави; позивач також зазначив, що на його думку, передача приміщення в оренду та укладення договору відбувалось відповідно до вимог законодавства.

Перший відповідач Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області відзивом від 12.09.2018 № 1305/01-02 проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість.

Другий відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відзивом від 27.09.2018 проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість..

Третій відповідач КУ «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» відзив на позовну заяву суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора та представника 1-го відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у позовній заяві вказав наступне:

- 20.10.2016 комунальна установа «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» (далі - КУ «ТМО м. Лисичанськ», 3-й відповідач) з метою передачі в оренду нежитлового приміщення площею 20,0 кв.м (яке розміщене у міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-холу), розташованого за адресою: м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-а, повідомила Управління власності Лисичанської міської ради (далі - Управління власності, 1-й відповідач), щодо наявності вільного зазначеного приміщення;

- 24.10.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, 2-й відповідач) звернувся до Управління власності з проханням виділити йому в оренду нежитлове приміщення площею 20,0 кв.м (яке розміщене у міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-холу), що розташоване за адресою: м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-а, для відкриття точки торгівельної мережі з реалізації промислових товарів;

- 01.11.2016 Управління власності опубліковало в регіональній газеті «Деловая неделя» № 44 (757) оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення площею 20,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а;

- у звязку з надходженням лише однієї заяви про намір укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 20,0 кв.м розташованого за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а, Управлінням власності 17.11.2016 видано наказ № 205 про укладення договору оренди з єдиним заявником - ФОП ОСОБА_1;

- 01.01.2017 між Управлінням власності, КУ «ТМО м. Лисичанськ» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності № 146 (далі Договір № 146), згідно з яким ФОП ОСОБА_1 передано в оренду нежитлове приміщення площею 47,5 кв.м, яке знаходиться у міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-холу (інв. № 10300027) та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а, що обліковується на балансі КУ «ТМО м. Лисичанськ»;

- 04.01.2018 укладена додаткова угода № 1 до вказаного договору оренди, у звязку з виготовленням нового технічного паспорту від 15.09.2017 на комплекс будівель та споруд дитячої лікарні, розташованої за адресою: м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12 а, у пункт 1.1. Договору № 146 внесено зміни та змінено площу орендованого приміщення з 47,5 кв.м на 46,4 кв.м та змінено розмір орендної плати, який склав 675,35 гривень без урахування ПДВ за базовий серпень місяць оренди 2017 р.;

- 10.01.2018 укладена додаткова угода № 2 до Договору № 146, у звязку з перебудовою орендованого приміщення, в пункт 1.1 Договору № 146 внесено зміни та змінено площу орендованого приміщення з 46,4 кв.м на 33,8 кв.м та змінено розмір орендної плати, який склав 512,52 гривень без урахування ПДВ за базовий листопад місяць оренди 2017 р;

- таким чином, опубліковане оголошення містило інформацію щодо передачі в оренду нежитлового приміщення площею 20,0 кв.м, а фактично передано в оренду нежитлове приміщення площею 47,5 кв.м, відтак Управлінням власності з самого початку обмежено право інших осіб, зацікавлених в оренді даного комунального майна, та здійснено заходи щодо передачі в оренду комунального майна конкретній особі ФОП ОСОБА_1;

- Управлінням власності 06.01.2017 видано наказ № 2, яким затверджено висновок, про вартість нежитлового приміщення площею 47,5 кв.м станом на 31.102016, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а, та даним наказом вирішено укласти договір оренди зазначеного нежитлового приміщення з ФОП ОСОБА_1 для розміщення магазину продовольчих товарів строком з 01.01.2017 по 25.12.2019;

- актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2017, який є додатком до Договору № 146, вищевказане приміщення передано в тимчасове користування ФОП ОСОБА_1;

- вказаний Договір № 146 укладено з порушенням вимог чинного законодавства;

- відповідно до вимог ч. 4 ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Фондом державного майна України щодо державного майна та органамии місцевого самоврядування щодо комунального майна формуються щороку на підставі інформації органів, уповноважених управляти відповідним майном, переліки цілісних майнових комплексів підприємств та їх структурних підрозділів і нерухомого майна, що може бути передано в оренду, та зазначені переліки оприлюднюються в засобах масової інформації та на офіційних веб-сайтах орендодавців;

- згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника та протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна;

- Управлінням власності порушено процедуру передачі комунального майна в оренду, встановлену Законом України «Про оренду державного та комунального майна», а саме, ним було розпочато процедуру передачі в оренду нежитлового приміщення площею 20,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12- а, та фактично передано в оренду нежитлове приміщення площею 47,5 кв.м, за цією ж адресою, у звязку з чим не забезпечено відкритість і прозорість передачі майна в оренду, що передбачено Законом України «Про оренду державного та комунального майна», тим самим обмежено право інших осіб, зацікавлених в оренді даного комунального майна;

- крім цього, Договір укладено 01.01.2017, а наказ про укладення оспорюваного договору видано 06.01.2017, тобто Договір № 146 укладено раніше ніж видано відповідний наказ, та раніше затвердження оцінки нежитлового приміщення, що є порушенням ч. 1 ст. 10, та п. 2 ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;

На підставі вказаних доводів та ст. ст. 203, 215 ЦК України прокурором заявлено вимоги:

- про визнання недійсним наказу Управління власності Лисичанської міської ради від 06.01.2017 № 2 «Про укладення договору оренди»;

- про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності від 01.01.2017 № 146, укладеного між Управлінням власності Лисичанської міської ради, КУ «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та припинення виконання зобовязання за ним на майбутнє;

- про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути КУ «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» нежитлове приміщення площею 33,8 кв. м, яке розміщене у Міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-хол (інв. № 10300027), вартістю 35459 грн, розташоване за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-А.

Позивач Лисичанська міська рада відзивом від 11.09.2018 № 5477/01-16 проти позову заперечує посилаючись на те, що прокурор не мав повноважень на подання даного позову в інтересах держави, так як спірні правовідносини стосуються питань місцевого самоврядування, а не інтересів держави; позивач також зазначив, що на його думку, передача приміщення в оренду та укладення договору відбувалось відповідно до вимог законодавства.

Перший відповідач Управління власності Лисичанської міської ради Луганської області відзивом від 12.09.2018 № 1305/01-02 проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість, так як на його думку передача приміщення в оренду та укладення договору відбувалось відповідно до вимог законодавства.

Другий відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відзивом від 27.09.2018 проти позову заперечує, посилаючись на те, що прокурор не мав повноважень на подання даного позову в інтересів держави, так як спірні правовідносини стосуються питань місцевого самоврядування а не інтересів держави; позивач також зазначив, що на його думку, передача приміщення в оренду та укладення договору відбувалось відповідно до вимог законодавства, а наказ Управління власності взагалі не може бути визнаним недійсним, так як він вичерпав свою дію внаслідок його виконання, і аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 21-405а14 та від 30.09.2015 № 3-553гс15.

Третій відповідач КУ «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» відзив на позовну заяву суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників прокуратури та 1-го відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Відповідно до п. 3.2. Положення про Управління власності Лисичанської міської ради, затвердженого рішенням Лисичанської міської ради від 24.11.2016 № 18/278, предметом діяльності Управління є реалізація повноважень Лисичанської міської ради у сфері приватизації, оренди, використання, відчуження обєктів комунальної власності.

Управління власності (1-й відповідач):

- здійснює управління майном, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Лисичанська (абз. 2 п. 5.1. Положення);

- дає дозвіл на укладання договорів оренди нежилих приміщень, які знаходяться у комунальній власності, та погоджує договори оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі комунальних підприємств, організацій, установ, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, організацію, установу (абз. 7 п. 5.1. Положення);

- виступає орендодавцем нерухомого майна, що знаходиться на балансі комунальних підприємств, організацій, установ, загальна площа якого перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, організацію, установу (абз. 8 п. 5.1. Положення).

Відповідно до п. 1.3. Статуту комунальної установи «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» (3-й відповідач), затвердженого рішенням Лисичанської міської ради від 24.04.2015 № 41/131, власником Обєднання є Лисичанська міська рада. Обєднання засноване на базі майна, яке знаходиться у комунальній власності Лисичанської міської ради.

Даний спір виник у звязку з передачею Управлінням в оренду приватному підприємцю комунального майна нежитлового приміщення площею 47,5 кв.м, яке знаходиться на балансі комунальної установи.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна що перебуває у комунальній власності врегульовано Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, далі Закон).

Орендодавцями, щодо нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності, є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном (абз. 3 ст. 5 Закону).

Орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства (ч. 1 ст. 6 Закону).

Фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону (ч. 1 ст. 9 Закону).

Органи, уповноважені управляти майном, що перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову) (абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону).

Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном, протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника (абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону).

Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна (абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону).

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди (абз. 3 ч. 4 ст. 9 Закону).

Однією з істотних умов договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) (ч. 1 ст. 10 Закону).

Фактичні обставини встановлені судом з посиланням на письмові докази:

- 3-й відповідач (КУ «ТМО м. Лисичанськ») листом від 20.10.2016 № 2706 повідомив 1-го відповідача (Управління власності) про те, що він має вільне приміщення для передачі в оренду площею 20,0 кв.м на другому поверсі будівлі-холу, яке знаходиться на його балансовому обліку та розташоване за адресою: м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-а, (а.с. 43);

- 24.10.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (2-й відповідач) звернувся до Управління власності з листом, в якому просив виділити йому в оренду нежитлове приміщення площею 20,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-а, для відкриття роздрібної торгівельної точки з реалізації продовольчих товарів (а.с. 44);

- 01.11.2016 в регіональній газеті «Деловая неделя» № 44 (757) Управлінням власності опубліковано оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення площею 20,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а (а.с. 45);

- 17.11.2016 Управлінням власності видано наказ № 205 «Про ухвалення рішення за результатами вивчення попиту на обєкт оренди» в якому зазначено, що у звязку з надходженням лише однієї заяви про намір укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 20,0 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а, укласти договір оренди з єдиним заявником - ФОП ОСОБА_1 після проведення незалежної оцінки даного обєкту;

- 01.01.2017 між Управлінням власності (Орендодавець), КУ «ТМО м. Лисичанськ» (Балансоутримувач) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності № 146, згідно якому, 2-му відповідачу (ФОП ОСОБА_1М.) в оренду передано нежитлове приміщення площею 47,5 кв.м, для розміщення магазину продовольчих товарів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а та обліковується на балансі КУ «ТМО м. Лисичанськ»;

- в пункті 1.1. вказаного договору оренди від 01.01.2017 зазначено, що нежитлове приміщення площею 47,5 кв.м передається в оренду на підставі наказу Управління власності від 06.01.2016 № 2; вартість приміщення відповідно до незалежної оцінки складає 49832 грн;

- 06.01.2017 Управлінням власності видано наказ № 2 «Про укладення договору оренди», яким затверджено висновок, про вартість нежитлового приміщення площею 47,5 кв.м станом на 31.102016, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 років Перемоги, 12-а, та даним наказом вирішено укласти договір оренди зазначеного нежитлового приміщення з ФОП ОСОБА_1, для розміщення магазину продовольчих товарів строком з 01.01.2017 по 25.12.2019 (а.с. 42);

- актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.01.2017, який є додатком до Договору № 146, вищевказане приміщення передано в тимчасове користування ФОП ОСОБА_1 (а.с. 34).

- орендна плата становить 634,11 грн без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2016 р. (п. 3.1. договору);

- Договір № 146 діє з 01.01.2017 по 25.12.2019 (п. 8.1. договору)

- в подальшому до Договору № 146 вносились зміни:

додатковою угодою № 1 від 04.01.2018 у звязку з виготовленням нового технічного паспорту змінено площу орендованого приміщення з 47,5 кв.м на 46,4 кв.м та розмір орендної плати, який склав 675,35 гривень без урахування ПДВ за базовий серпень місяць оренди 2017 р.;

додатковою угодою № 2 від 10.01.2018 у звязку з перебудовою орендованого приміщення змінено площу орендованого приміщення з 46,4 кв.м на 33,8 кв.м та розмір орендної плати, який склав 512,52 гривень без урахування ПДВ за базовий листопад місяць оренди 2017 р.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією прокурора, що при укладенні оспорюваного договору оренди порушено порядок, встановлений статтею 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Як було вказано вище, Законом встановлено, що однією з істотних умов договору оренди є об'єкт оренди.

Управлінням власності (1-м відповідачем) була розпочата процедура передачі в оренду одного обєкту оренди нежитлового приміщення площею 20,0 кв. м, а передано в оренду інший обєкт оренди нежитлове приміщення площею 47,5 кв. м, тобто більш ніж у два рази більший.

При цьому, при передачі в оренду нежитлового приміщення площею 47,5 кв.м не проводилася процедура, передбачена статтею 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (розміщення оголошення, вивчення попиту на об'єкт оренди та у разі надходження двох і більше заяв оголошення конкурсу на право оренди).

Те, що обидва приміщення розташовані у будівлі за однією адресою не є підставою вважати їх одним і тим же обєктом оренди, у звязку з їх різною площею.

Те, що Управлінням власності вивчався попит на об'єкт оренди площею 20 кв.м, в силу законів формальної логіки не означає, що результати вивченого попиту (щодо приміщення площею 20 кв.м) є такими же і для приміщення площею 47,5 кв.м та приміщень іншої площі.

У преамбулі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що цей Закон покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам.

З метою підвищення ефективності отримання максимальних надходжень до бюджету, запобігання корупції, було запроваджено механізм проведення конкурсу на право оренди державного та комунального майна.

В даному випадку, порушення порядку укладення договору оренди (ст. 9 Закону) перешкоджає ефективному використанню комунального майна, що приводить до порушення економічних інтересів держави.

Тому, суд не приймає до уваги доводи позивача, 1-го та 2-го відповідачів про те, що прокурор не мав повноважень на подання даного позову в інтересах держави, та про те, що укладення договору відбувалось відповідно до вимог законодавства.

Прокурор у позовній заяві навів достатні підстави для представництва інтересів держави в суді та обґрунтував порушення інтересів держави.

Ухвалою від 22.08.2018 суд підтвердив підстави представництва прокурором інтересів держави в суді.

Верховний Суд України розглянув справу № 910/21153/14 по суті (постанова від 19.10.2016) у подібних спірних відносинах (заступник прокурора м. Києва звернувся з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до департаменту економіки та інвестицій КМДА та комунального підприємства про визнання недійсним розпорядження КМДА та інвестиційного договору).

Оспорюваний наказ Управління власності від 06.01.2017 № 2 «Про укладення договору оренди» видано також у супереч вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», так як ним вирішено укласти договір оренди без проведення процедури, встановленої ст. 9 цього Закону.

Крім того, вказаний наказ (яким також затверджено висновки про вартість нежитлового приміщення, яке передавалось в оренду) прийнято вже після укладення самого договору оренди, тоді як згідно ч. 2 ст. 10 Закону оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Відповідно до приписів частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора про визнання недійсними наказу Управління власності від 06.01.2017 № 2 «Про укладення договору оренди» та договору оренди від 01.01.2017 № 146, підлягають задоволенню.

Частиною третьою статті 207 ГК України встановлено, що виконання господарського зобовязання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до п. 2.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Так як за договором оренди від 01.01.2017 № 146 неможливо повернути вже здійснене користування майном, суд зазначає, що зобов'язання за договором припиняються на майбутнє.

Доводи 2-го відповідача про те, що наказ Управління власності взагалі не може бути визнаним недійсним, так як він вичерпав свою дію внаслідок його виконання, і аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі № 21-405а14 та від 30.09.2015 № 3-553гс15, не приймаються судом до уваги, так як у вказаних постановах Верховного Суду України наведено протилежні висновки, а саме про те, що оскарженню підлягають і рішення органу місцевого самоврядування і договір, укладений на підставі цього рішення, у комплексному поєднанні.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України встановлено:

« 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.».

За таких обставин, вимоги про зобов'язання 2-го відповідача повернути 3-му відповідачу орендоване нежитлове приміщення, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати прокуратури на судовий збір в сумі 5286 грн підлягають відшкодуванню з відповідачів у рівних частинах (по 1762 грн з кожного).

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов до задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним наказ Управління власності Лисичанської міської ради від 06.01.2017 № 2 «Про укладення договору оренди».

3. Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що перебуває у комунальній власності від 01.01.2017 № 146, укладений між Управлінням власності Лисичанської міської ради, комунальною установою «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та припинити виконання зобовязання за ним на майбутнє.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (м. Лисичанськ Луганської області, вул. Соборна, 89/43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути комунальній установі «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ» (м. Лисичанськ Луганської області, пр. Перемоги, 134, ідентифікаційний код 25370548) нежитлове приміщення площею 33,8 кв. м, яке розміщене у міській дитячій лікарні на другому поверсі будівлі-хол (інв. № 10300027), вартістю 35459 грн, розташоване за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12-А; наказ видати.

5. Стягнути з Управління власності Лисичанської міської ради, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Штейгерська, 31, ідентифікаційний код 33537796, на користь прокуратури Луганської області, 93408, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1762 грн; наказ видати.

6. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Соборна, 89/43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь прокуратури Луганської області, 93408, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1762 грн; наказ видати.

7. Стягнути з комунальної установи «Територіальне медичне обєднання м. Лисичанськ», м. Лисичанськ Луганської області, пр. Перемоги, 134, ідентифікаційний код 25370548, на користь прокуратури Луганської області, 93408, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, витрати на судовий збір в сумі 1762 грн; наказ видати.

20 листопада 2018 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 28 листопада 2018 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко