ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. Справа №921/288/18

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Лялька Н.Р.,

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Федорчук Олександри Леонідівни

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.08.2018 (суддя Хома С.О., повне рішення складено 23.08.2018)

у справі №921/288/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Федорчук Олександри Леонідівни

до відповідача Управління поліції охорони в Тернопільській області

про стягнення 102 398, 00 грн.,

представники:

- від позивача - Руденко О.А.,

- від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 Фізична особа - підприємець Федорчук Олександра Леонідівна звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Управління поліції охорони в Тернопільській області про стягнення 102 398, 00 грн завданих збитків.

До матеріалів позовної заяви додано копії накладних №121212 від 12.12.2012, № 40 від 04.07.2015, №к-22/10/14 від 22.10.2014, №17 від 16.05.2016, проте в Акті №2 від 02.06.2017 в графі "Накладна" зазначено ряд інших накладних (зокрема, №0655 від 17.11.2016, № 011 від 17.06.2011), по яких відбувалась поставка товару. (а.с. 7-53).

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 24.07.2018 у справі №921/288/18 позовну заяву залишив без руху та позивачу надав строк до 10.08.2018 для усунення недоліків позовної заяви, а саме позивача зобов'язано надати суду: (1. Обгрунтований розрахунок 102398 грн. заподіяних збитків, а саме: обґрунтований розрахунок вартості викраденого товару в цінах придбання (46992 грн 78 коп) із зазначенням: номера та дати накладної щодо придбання позивачем кожного конкретного виробу; назви виробу, кількості, ціни придбання, вартість виробів на певну дату, всього вартість виробів наростаючим підсумком; обґрунтований розрахунок упущеної вигоди в сумі 55405 грн (доходи, які позивач могла б реально одержати внаслідок подальшої реалізації за встановленими роздрібними цінами, якби її право не було порушене) із зазначенням: номера та дати договорів, укладених із покупцями щодо купівлі-продажу конкретних виробів та діючих договорів на дату крадіжки, назва виробу, ціна купівлі-продажу конкретних виробів, всього ціна реалізації виробів на певну дату, всього ціна реалізації виробів наростаючим підсумком і т.д. 2. Документальне підтвердження заподіяних збитків в сумі 102398 грн , а саме: документальне підтвердження вартості викраденого товару в цінах придбання; накладні № 0655 від 17.11.2016р.; № 011 від 17.06.2011р.; № 2820 від 16.11.2016р.; № 17 від 16.05.2016р. № 11 від 17.06.2011р.; № РН-0000019 від 08.05.2015р.; № 00056 від 07.06.2016, на які посиланння у акті про нестачу товару № 2 від 02.06.2017; документальне підтвердження упущеної вигоди (укладені договори купівлі- продажу з покупцями та діючі такі договори на момент крадіжки та інші докази); 3. Докази втрати договору про надання послуг з охорони магазину "Золото" під час крадіжки; 4. На підтвердження факту наявності договірних відносин між позивачем і відповідачем докази укладення з відповідачем конкретного договору охорони майна, а також доказів оплати замовником за послуги на підставі договору охорони майна; договір охорони майна.).

13.08.2018 на виконання ухвали Господарського суду Тернопільської області від 24.07.2018 Фізична особа - підприємець Федорчук Олександра Леонідівна надіслала суду копії додаткових документів, зокрема: Договору купівлі-продажу №1 від 16.07.2011 із ТОВ "Ювелірна компанія "Срібне сяйво", Договору купівлі-продажу №5 від 16.05.2016 із ФОП "Попов О.Є.", Договору від 16.05.2013 із ФОП Торопкова Н.Г., Договору про надання послуг №24/07-2013 по виготовленню продукції з давальницької сировини від 24.07.2013 із ТОВ "Золотий лелека", накладної №17 від 16.05.2016, Акту прийому-передачі до договору №02-11/12 від 02.11.2012, розрахунок ціни позову. Позивач у листі зазначає, що накладні № 0655 від 17.11.2016р.; № 011 від 17.06.2011р.; № 2820 від 16.11.2016р.; № 17 від 16.05.2016р. № 11 від 17.06.2011р.; № РН-0000019 від 08.05.2015р.; № 00056 від 07.06.2016р у нього відсутні. Щодо договірних відносин з відповідачем пояснює, що примірник Договору про надання послуг з охорони магазину «Золото» внаслідок крадіжки було втрачено, а факт його укладення відповідачем не заперечується. Додатково додає розрахунок ціни позову. (а.с. 54-70).

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 23.08.2018 у справі №921/288/18 повернув позовну заяву від 18.07.2018 (вх.№344 від 13.07.2018) (всього на 43 аркушах, в т.ч. квитанція №ПН1247958 від 23 травня 2018 на суму 1762, 00 грн.) разом із супровідним листом від 08.08.2018 (вх. №15521) про усунення недоліків з доданими документами позивачу - Фізичній особі-підприємцю Федорчук Олександрі Леонідівні.

Оскаржувана ухвала обгрунтована тим, що позивач не надав обґрунтованого розрахунку вартості викраденого товару в цінах придбання (46992 грн. 78 коп.) із зазначенням: номера та дати накладної щодо придбання позивачем кожного конкретного виробу; назви виробу, кількості, ціни придбання, вартості виробів на певну дату; вартість виробів в загальній сумі наростаючим підсумком; та - обґрунтованого розрахунку упущеної вигоди в сумі 55405 грн. (доходи, які позивач могла б реально одержати внаслідок подальшої реалізації за встановленими роздрібними цінами, якби її право не було порушене) із зазначенням: номера та дати договорів, укладених із покупцями щодо купівлі-продажу конкретних виробів та діючих договорів на дату крадіжки, назви виробу, ціни купівлі-продажу конкретних виробів, всього ціна реалізації виробів на певну дату, всього ціна реалізації виробів наростаючим підсумком і т.д. Також, не надав документального підтвердження упущеної вигоди, а згідно доданих додаткових документів позивач є покупцем та замовником послуг, а не продавцем ювелірних виробів. Суд, керуючись ст. ст. 162, 164, ч. 4 ст. 174, 234 ГПК України, дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у повній мірі.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець Федорчук Олександра Леонідівна оскаржила її в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу суду та передати справу № 921/288/18 на розгляд Господарському суду Тернопільської області, посилаючись на те, що відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України, ст. 73, 162, 164, 174, 177, 194, 209, 237, 255, 271, 280 ГПК України висновки суду є необгрунтованими. Наголошує, що обставини, які були зазначені в ухвалі суду, не перешкоджали суду відкрити провадження у справі. Суд фактично визнав поданий позов необгрунтованим, вказавши на те, що наявні докази не підтверджують викладені в позовній заяві обставини. Відтак, на думку скаржника, висновки суду є упередженими та необгрунтованими. Звертає увагу, що чинний ГПК не містить будь-яких вимог щодо оформлення розрахунку ціни позову певним чином, зокрема: у тій формі, яка вказана в оскаржуваній ухвалі та в ухвалі про залишення позову без руху. Позивач надав розрахунок ціни позову із чітким посиланням на всі наявні в нього докази, які повинні бути перевірені судом під час судового розгляду із їх оцінкою у судовому рішенні. Вважає, висновки суду передчасними, оскільки на стадії вирішення відкриття провадження не передбачено можливості перевірки доказів та надання їм оцінки. Оцінка належності та допустимості поданих доказів дається судом на стадії розгляду справи по суті, а не при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне::

Відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до правил статті 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до частини 2 статті 162 ГПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 4 статті 80 ГПК України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до матеріалів справи, 18.07.2018 Фізична особа - підприємець Федорчук Олександра Леонідівна звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою, до якої було додано розрахунок ціни позову та копії накладних №121212 від 12.12.2012, № 40 від 04.07.2015, №к-22/10/14 від 22.10.2014, Сви-000818 від13.06.2012 (а.с. 14-15, 45-48).

Господарський суд Тернопільської області ухвалою від 24.07.2018 у справі №921/288/18 позовну заяву залишив без руху, зазначивши перелік документів, які позивач повинен подати.

На виконання ухвали позивач надіслав суду копії додаткових документів, зокрема: Договору купівлі-продажу №1 від 16.07.2011 із ТОВ "Ювелірна компанія "Срібне сяйво", Договору купівлі-продажу №5 від 16.05.2016 із ФОП "Попов О.Є.", Договору від 16.05.2013 із ФОП Торопкова Н.Г., Договору про надання послуг №24/07-2013 по виготовленню продукції з давальницької сировини від 24.07.2013 із ТОВ "Золотий лелека", накладної №17 від 16.05.2016, Акту прийому-передачі до договору №02-11/12 від 02.11.2012, розрахунок ціни позову. У листі зазначено, що накладні № 0655 від 17.11.2016р.; № 011 від 17.06.2011р.; № 2820 від 16.11.2016р.; № 17 від 16.05.2016р. № 11 від 17.06.2011р.; № РН-0000019 від 08.05.2015р.; № 00056 від 07.06.2016р у позивача відсутні, а примірник Договору про надання послуг відповідача позивачу з охорони магазину «Золото» було втрачено внаслідок крадіжки, факт укладення договору відповідачем не заперечується. Додатково додає розрахунок ціни позову. (а.с. 54-70).

До основних засад (принципів) господарського судочинства є на лежать змагальність сторін та диспозитивність. Відповідно до ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

На стадії здійснення підготовчого засідання суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше (п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України). Суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні, зокрема: у разі необхідності витребування нових (додаткових) доказів(п. 4 ч. 5 ст. 183 ГПК України). Суд вправі залишити позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору(п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України).

Стаття 79 ГПК України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі суд не вправі надавати оцінку доказам долученим до позовної заяви та доказам долученим до заяви про усунення недоліків до позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про повноту виконання вимог ухвали суду від 24.07.2018 про усунення вказаних позивачу недоліків позовної заяви, передчасно вирішив питання про належність та допустимість доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Слід зазначити, що позивач у супровідному листі від 13.08.2018 повідомив суд, що не має можливості подати докази, який витребовував суд ухвалою від 24.07.2018.

Тому висновки суду про те, що позивачем не були усунуті такі недоліки зроблені передчасно і не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з вищевикладеним, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права та неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а матеріали справи - направленню на розгляд Господарському суду Тернопільської області.

Судові витрати будуть розподілені місцевим господарським судом за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 280, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Федорчук Олександри Леонідівни задоволити.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.08.2018 про повернення позовної заяви Фізичної особи - підприємця Федорчук Олександри Леонідівни без розгляду у справі №921/288/18 скасувати.

Справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.11.2018.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік