ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Справа № 926/1592/18

За позовом Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернівці

до відповідача Фізичної особи - підприємця Гречанюк Світлани Дмитрівни

про стягнення коштів в сумі 16 052,00 грн.

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники сторін:

від позивача - Шеремета І.М., довіреність №1390 від 06 червня 2018 року.

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до Фізичної особи - підприємця Гречанюк Світлани Дмитрівни про стягнення коштів в сумі 16052,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 08 липня 2015 року між сторонами укладено попередній договір оренди №277/2015-п нерухомого військового майна, відповідно до пункту 2.1.1., якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, платне, користування нерухоме військове майно-нежитлові вбудовані приміщення площею 81,60 кв.м. в будівлі №4 (літ. А) військового містечка №101, що знаходиться на балансі КЕВ м. Чернівці, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6.

Далі позивач стверджує, що рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05 травня 2016 року по справі № 926/298/16, що залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21 липня 2016 року визнано недійсним вищевказаний попередній договір оренди нерухомого військового майна.

Крім того, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11 жовтня 2016 року по справі № 926/2122/16, що залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05 грудня 2016 року, зобов'язано фізичну особу-підприємця Гречанюк Світлану Дмитрівну звільнити та повернути на користь КЕВ м. Чернівці протягом 30 днів, нежитлові приміщення площею 81,60 кв.м. в будівлі №4 (літ. А) військового містечка №101, що знаходиться на балансі КЕВ м. Чернівці, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6.

При цьому, позивач стверджує, що відповідач приміщення на користь КЕВ м. Чернівці не передав, а тому просить суд стягнути з ФОП Гречанюк Світлани Дмитрівни нараховану неустойку в розмірі подвійної орендної плати в сумі 16 030,04 грн. та 21,96 грн. - компенсації земельного податку.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі № 926/1592/18 та призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року відкладено підготовче засіданні на 05 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року закрито підготовче провадження у справі № 926/1592/18 та призначено справу до розгляду по суті на 19 листопада 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19 листопада 2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, вживши всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд встановив:

08 липня 2015 року між сторонами укладено попередній договір оренди № 277/2015-п нерухомого військового майна, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6.

Пунктом 1.1 договору сторони погодили, що КЕВ м. Чернівці зобов'язується протягом 12 місяців з моменту підписання цього договору провести процедуру укладення в майбутньому Основного договору оренди нерухомого військового майна - нежитлових вбудованих приміщень будівлі № 4 (літ. А) військового містечка № 101 (у подальшому - майно), що знаходиться на балансі Квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернівці, розташоване за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6, на умовах встановлених даним договором.

Як вбачається з акту приймання-передачі нерухомого військового майна від 08.07.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв нежитлові вбудовані приміщення в будівлі № 4 (літ. А) військового містечка № 101, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6, балансовою вартістю 26 643,22 грн.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що ФОП Гречанюк С.Д. до моменту підписання основного договору оренди має право використовувати майно за цільовим призначенням, визначеним п. 2.1.3 договору.

Відповідно до пункту 3.3.2 попереднього договору за використання майна відповідач на підставі виставлених рахунків сплачує на розрахунковий рахунок позивача 2, за домовленістю сторін, плату в розмірі 1632,00 грн. в місяць, в тому числі ПДВ. Розмір плати підлягає коригуванню після виконання незалежної оцінки майна і укладення Основного договору оренди. (базовий місяць - червень 2015 року).

Згідно з пунктом 9.1. попереднього договору він укладений строком на 12 місяців, тобто діяв з 08.07.2015 року до 30.06.2016 року включно.

При цьому, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05 травня 2016 року по справі № 926/298/16, що залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21 липня 2016 року визнано недійсним вищевказаний попередній договір оренди нерухомого військового майна.

У відповідності до приписів частини 1 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержане, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Так, враховуючи припинення дії договору оренди нерухомого військового майна від 08 липня 2015 року № 277/2015-п в зв'язку з визнанням його недійсним (рішення Господарського суду Чернівецької області від 05 травня 2016 року у справі № 926/298/16), а також факт припинення дії цього договору в зв'язку із закінченням строку, на який його укладено (до 30 червня 2016 року; п.9.1 договору) у відповідача виник обов'язок щодо поверненню нежитлових вбудованих приміщень в будівлі № 4 (літ. А) військового містечка № 101, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6, балансовою вартістю 26 643,22 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Проте, як вбачається із акту державного виконавця від 05 жовтня 2017 року, відповідач повернув позивачу нежитлові вбудовані приміщення в будівлі № 4 (літ. А) військового містечка № 101, розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6, балансовою вартістю 26 643,22 грн лише 05 жовтня 2017 року.

Частиною 2 статті 785 ЦК України унормовано, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості ФОП Гречанюк С.Д. перед КЕВ м. Чернівці, з урахуванням здійснених відповідачем оплат, згідно виписок із казначейського рахунку становить 16 030,04 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці неодноразово надсилав відповідачу претензії від 29.08.2016 року № 2243, від 29.09.2016 року №2998, 20.10.2016 року №3319, від 21.11.2016 року №3556, від 28.12.2016 року №3936, від 25.01.2017 року №216, від 28.02.2017 року №543, від 22.03.2017 року №767, від 25.04.2017 року №1113, від 22.05.2017 року №1380, від 26.06.2017 року №1754, від 19.07.2017 року №1976, від 19.08.2017 року №2288, від 21.09.2017 року №2590, від 19.10.2017 року №2893, від 20.11.2017 року №3404, в яких повідомив про заборгованість перед позивачем і просив про її погашення.

Однак, вищевказані претензії залишені відповідачем без реагування.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем подвійної орендної плати за період з 30 червня 2016 року по 03 жовтня 2017 року (включно) відтак, позовна вимога про стягнення 16 030,04 грн. неустойки в розмірі подвійної орендної плати підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог по стягненню 21,96 грн. - компенсації земельного податку, суд вказує наступне.

Пунктом 3 попереднього договору оренди №277/2015-п нерухомого військового майна від 08 липня 2015 року закріплені зобов'язання сторін.

При цьому, відповідно до пункту 3.3.8. вищевказаного договору, відповідач зобов'язаний щомісячно компенсувати позивачу кошти у розмірі 42,11 грн. в місяць, пропорційно площі землі, яку займає використовуване нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка, на яку відповідачу відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети укладення даного договору. Сума компенсації податку на землю підлягає зміні після здійснення розрахунку на новий звітний період (рік).

Однак, як встановлено судом вище, дію договору оренди нерухомого військового майна від 08 липня 2015 року № 277/2015-п припинено в зв'язку з визнанням його недійсним у судовому порядку. Крім того, припинення дії договору відбулось в зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

При цьому, відповідно до пункту 3.4. договору оренди №277/2015-п нерухомого військового майна від 08 липня 2015 року, зобов'язання, що встановлені попереднім договором, припиняються, якщо основний договір не буде укладений протягом строку визначеного пунктом 1 цього Попереднього договору (12 місяців).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням відсутності укладеного між сторонами основного договору та у зв'язку із припиненням дії попереднього договору виключає у позивача наявність права на стягнення з відповідача компенсації податку на землю у відповідності до умов попереднього договору, а відтак позовні вимоги по стягненню 21,96 грн. -компенсації земельного податку не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку позов задовольнити частково.

Судові витрати покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гречанюк Світлани Дмитрівни (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (58002, м. Чернівці, вул. Українська, 43, код 08179180) - 16 030,04 грн. - неустойки та 1762,00 грн. - судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог по стягненню 21,96 грн. - компенсації земельного податку - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано - "23" листопада 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк