ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 листопада 2018 року                                                    Справа № 913/442/18

Провадження №19/913/442/18

Розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (вул. Гагаріна, 87, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (вул. Гагаріна, 87, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

до Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Партизанська, 16, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про стягнення 190021 грн 40 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання – Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача – представник не прибув;

від відповідача – представник не прибув

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення заборгованості у розмірі 190021 грн 40 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно домовленостей він передав у власність відповідача природний газ у період з 01.03.2018 по 30.04.2018 обсягом 15621 куб. м за ціною 10137 грн 07 коп. за 1000 куб. м. на загальну суму 190021 грн 40 коп., що підтверджується актами приймання-передачі №СВД00001560 від 31.03.2018, №СВД00002009 від 30.04.2018 та технічними актами про фактичне споживання природного газу за березень 2018 року від 31.03.2018 та за квітень 2018 від 30.04.2018.

Ухвалою суду від 20.09.2018 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 17.10.2018.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №694/111/28-2017 від 02.10.2018 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що Законом України “Про публічні закупівлі” не передбачено інших випадків збільшення суми минулорічного договору, ніж збільшення на 20 % ціни договору, тому можливість сплатити обсяги газу, який постачався протягом березня – квітня 2018 року на підставі умов договору №11411430NHDB017/134 від 28.03.2017 відсутня.

Ухвалою суду від 17.10.2018 розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено на 30.10.2018.

Позивач у відповіді на відзив №01-02-43/1842 від 24.10.2018 зазначив, що факт споживання природного газу відповідачем у березні – квітні 2018 року підтверджується підписаними сторонами технічними актами про фактичне споживання природного газу та актами приймання – передачі природного газу, технічними актами про фактичне споживання природного газу за договором розподілу природного газу, актами наданих послуг з розподілу природного газу, які додані до позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.10.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 12.11.2018.

Ухвалою суду від 31.10.2018 перенесено розгляд справи в підготовчому провадженні на 08.11.2018.

Ухвалою суду від 08.11.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду справи по суті на 16.11.2018.

14.11.2018 від відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання №858/111/28-2018 від 14.11.2018, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та справу розглянути без участі його представника.

Клопотання розглянуто, задоволено в частині розгляду справи без участі представника відповідача та долучено судом до матеріалів справи.

15.11.2018 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання №01-02-43/2028 від 15.11.2018, в якому він просить розглянути справу без участі його представника.

Клопотання розглянуто, задоволено та долучено судом до матеріалів справи.

Представники сторін в судове засідання 16.11.2018 не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 16.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

28.03.2017 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (постачальник, позивач) та Головним управлінням Національної поліції в Луганській області (споживач, відповідач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №11411430NHDB017/134, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов’язався передати споживачу у 2017 році товар: природний газ, в обсягах та порядку, передбачених цим договором, а споживач зобов’язався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Постачальник передає споживачу у період з лютого по грудень (включно) 2017 року природний газ в планових обсягах до 42500 м3, які визначаються як сума місячних планових обсягів, зазначених у п.1.4 цього договору (п.1.3 договору).

Відповідно до п.4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, визначений постачальником з урахуванням вимог чинного законодавства, згідно рахунків постачальника та з урахуванням підписаних актів приймання – передачі природного газу.

Згідно з п.10.1 договору він набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині поставки природного газу з 01.02.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.

На підставі ч.5 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII строк дії договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, продовжується га строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2018 року, на саме до 31.03.2018, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі (п.10.2 договору, у редакції додаткової угоди №2 від 31.12.2017).

Додатковою угодою №3 від 19.01.2018 сторони узгодили викласти п.3.5 у наступній редакції: "Загальна сума договору становить 563419 грн 96 коп., у тому числі ПДВ 93903 грн 33 коп., у т.ч.: у 2017 році - 469516 грн 63 коп., у тому числі ПДВ 78252 грн 70 коп.; у першому кварталі 2018 року - 93903 грн 33 коп., у т.ч. ПДВ – 15650 грн 55 коп."

Згідно з п.2 додаткової угоди № 3 від 19.01.2018, вона набирає чинності з моменту її підписання Сторонами і діє до 31.03.2018, а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.

За спожитий природний газ за договором №11411430NHDB017/134 від 28.03.2017 з урахуванням обсягу природного газу визначеного у додатковій угоді №3 від 19.01.2018 відповідач розрахувався у повному обсязі.

У лютому 2018 року відповідач звернувся до позивача з листом №103/1/14/22-2018 від 22.02.2018, у якому просив не відключати його об’єкти від системи газопостачання на час проведення процедури закупівлі природного газу на 2018 рік та гарантував повне відшкодування коштів за спожитий газ.

У зв’язку з тим, що Головне управління Національної поліції в Луганській області є соціально значимим об’єктом, ПАТ “Луганськгаз”, в особі його філії - Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства взяло на себе зобов’язання постачати природний газ відповідачу без укладання договору на час проведення останніми процедури відкритих торгів для укладення нового договору, про що зазначило в своєму листі №05-13-14/316 від 26.02.2018.

У вересні 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 10.09.2018 №05-13-14/1467 щодо необхідності проведення розрахунків за спожитий природний газ у березні, квітні 2018 року (а.с.32).

Як зазначає позивач, у зв’язку з тим, що по результатам тендерної процедури на постачання природного газу відповідачу виграв інший постачальник, відповідач може сплатити борг позивачу тільки за рішенням суду.

Отже, оскільки відповідач свої зобов’язання щодо повної оплати спожитого природного газу у березні – квітні 2018 року не виконав, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 190021 грн 40 коп., за стягненням якої позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Суд враховує, що відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб’єктів, зобов’язані поновити їх, не чекаючи пред’явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов’язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання, тобто – неналежне виконання.

Факт поставки позивачем природного газу відповідачу підтверджується матеріалами справи, у т.ч. актами приймання-передачі природного газу, технічними актами про фактичне споживання природного газу.

Згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ураховуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами позивача про фактичне укладання договірних відносин між сторонами у спрощений спосіб, шляхом обміну листами та виникнення зобов’язання з оплати природного газу у відповідача.

Оскільки між сторонами у справі не було чітко визначено строку оплати спожитого природного газу, позивач обґрунтовано звернувся до відповідача з листом - вимогою від 10.09.2018 №05-13-14/1467, який є вимогою про сплату боргу у відповідності до ч.2 ст. 530 ЦК України, якою передбачено, якщо строк/термін/виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ураховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 190021 грн 40 коп.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір у розмірі 2850 грн 32 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення 190021 грн 40 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Партизанська, 16, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код 40108845) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (вул. Гагаріна, 87, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 05451150) в особі Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства - філії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (вул. Гагаріна, 87, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 20188365) основний борг у розмірі 190021 грн 40 коп., судовий збір у сумі 2850 грн 32 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.11.2018.

Суддя Т.В. Косенко