ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Справа№ 925/216/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Ручка О.А. - адвокат

від відповідача: Андрієнко С.В. - адвокат

від третьої особи: Грищенко Д.С. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро»

на рішення Господарського суду Черкаської області, ухваленого 11.06.2018, повний текст якого складений 20.06.2018,

у справі № 925/216/18 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Білоброва Сергія Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення неустойки

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про зобов'язання відповідача повернути позивачу отримане за договором оренди нежитлових приміщень та обладнання № 1-2015 від 01.05.2015 майно та стягнення з відповідача неустойки за користування майном після закінчення строку дії спірного договору в сумі 687 419,20 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.05.2018 у справі № 925/216/18 частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.06.2018, повний текст якого складений 20.06.2018, у справі № 925/216/18 позов задоволено повністю:

- відповідача зобов'язано передати/повернути позивачу за Актом приймання-передачі в технічно справному (робочому) стані майно - обладнання, яке отримано 05.05.2015 відповідачем за актом прийому-передачі по договору оренди № 1-2015 від 05.05.2015 від позивача, що розміщено у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 в місті Христинівка Черкаської області, а саме:

№Найменування ОбладнанняКількість/Комплектність ОбладнанняВартість одиниці/ 1 комплекту Обладнання, грнЗагальна вартість Обладнання, грн
Обладнання, що на момент передачі знаходилось в приміщенні котельні, площею 90.1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 м. Христинівка Черкаської області
- АДРЕСА_1, м. Христинівка:
а)котли НИИСТУ 5 замуровані ( в обмурівці)2 комплекти195 000390 000
б)водоп ід готовка ВПУ-11 комплект4560045 600
в)ємкість буферна 5 м. куб1 шт.58505 850
Dдимова труба н 22 м1 шт.4895048 950
д)газоходи комплект2 комплекти968019 360
є)димососи ДН 3.52 шт.1220024 400
ж)щит силовий1 комплект1530015 300
з)щит автоматики котловий2 шт.635012 700
й)виконавчий механізм2 шт.738014 760
к)водопровід 200 м/п1 комплект7860078 600
л)каналізація1 комплект49004 900
м)скважина води глиб. ПО м1 комплект20
н)трубопроводи внутрішні2 комплекти0
о)тепломережа по цеху1 комплект10
п)силова кабельна лінія 70 м.п.1 комплект4970049 700
р)силова внутрішня мережа1 комплект9343093 430
с)мережа освітлення (щит, ліхтарі)1 комплект7835078 350
т)мелева брама з утеплювачем1 шт.73807 380
У)двері дерев'яні1 шт.15001 500
ф)транспортер палива1 комплект1768017 680
х)прибори, датчики, манометри2 комплекти1230024 600
ц)прибудова для тирси1 шт.89308 930

Всього загальною вартістю 1 511 440 (один мільйон п'ятсот одинадцять тисяч чотириста сорок ) чотириста тисяч гривень.

Обладнання, що на момент передачі знаходилось в приміщенні цеху по переробці і сушці деревини, площею 1688.9 кв. м, за адресою: вул.Н.Терещенка( попереднє найменування-АДРЕСА_1) м. Христинівка, Черкаської області:
Христинівка:
а)система опалення1 комплект168 000168 000
б)водопровід1 комплект15 70015 700
в)тепломережа зовнішня1 комплект82 50082 500
г)камери сушильні з дверима10 шт.25 000250 000
Д)теплообмінник 100 кв. м2 комплекти125 000250 000
є)вентилятори №86 шт.1180070 800
ж)щит силовий2 комплекти960019 200
з)щит автоматики камери1 шт.2480024 800
й)кранбалки Зт2 шт.0
к)водопровід 100 м/п1 комплект4900049 000
л)каналізація 20 п.м.1 комплект5 3005 300
м)мережа освітлення (щит, ліхтарі)1 комплект7850078 500
н)трубопроводи внутрішні2 комплекти1830036 600
0)тепломережа по цеху1 комплект9395093 950
п)силова кабельна лінія 70 м/п1 комплект7200072 000
р)силова внутрішня мережа 3001 комплект10
с)крани, вентилі, електроклапани1 комплект2460024 600
т)брами3 шт.780023 400
У)двері металеві1 шт.3200 3 200
ф)двері дерев'яні6 шт.1800 10 800
Всього загальною вартістю 1 606 350,00 грн.

- з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення кошти в сумі 687 419,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів виконання свого обов'язку по поверненню позивачу, після розірвання договору оренди нежитлових приміщень та обладнання №1-2015 від 01.05.2015, переданого за вказаним договором майна, що є підставою для стягнення з відповідача встановленої договором та законодавством відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові, захід забезпечення позову скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач послався на ті самі обставин, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що на даний час він є власником спірного майна, адже на законних підставах придбав цілісний майновий комплекс загальною площею 8 387,8 кв.м., що розташований за адресою: вул. Н.Терещенка, 1, у м. Христинівка Черкаської області, та підтверджує це свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 28.10.2017, в той час як майно, яке є предметом цього спору, є складовою частиною будівель, які входять до комплексу будівель і споруд, а відтак, на даний час зобов'язання відповідача як орендодавця повернути спірне майно після закінчення строку дії договору оренди припинилось поєднанням боржника та кредитора в одній особі.

Крім того, відповідач зазначив про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо вартості спірного майна, адже весь комплекс будівель і споруд був придбаний відповідачем за 1 820 000,00 грн., в той час як тільки обладнання двох будівель зі складу комплексу оцінено в 1 606 350,00 грн.

Також відповідач зауважив на тому, що судом першої інстанції його зобов'язано повернути майно, яке, за умови здійснення його демонтажу фактично буде знищено, а тому, ні за яких обставин об'єктивно не може бути передано позивачу у первісному стані, придатному до використання цього майна за призначенням.

Відповідачем до апеляційної скарги додано додатковий доказ, а саме висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2/5-18 від 18.05.2018, в обґрунтування неможливості подати який до суду першої інстанції відповідач зазначив про те, що такий доказ ним було отримано лише 11.06.2018.

У поданих 11.09.2018 суду додаткових поясненнях відповідач також зазначив про те, що судом першої інстанції не досліджено змісту спірного договору, адже з його тексту вбачається, що, по-перше, договором не передбачена будь-яка відповідальність за повернення невизначеного кола майна, по-друге, договором передбачена відповідальність за невиконання обв'язку щодо повернення приміщення, яке на момент розірвання договору вже належало відповідачеві, а по-третє, договором не передбачено майно, яке є приналежністю приміщення в якості окремого об'єкта, що підлягає поверненню.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2018 справа № 925/216/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_10 (головуючий), судді Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 у справі №925/216/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.

20.07.2018 позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на безпідставність твердження відповідача про те, що спірне мано є складовою частиною будівель, які входять до комплексу будівель і споруд.

У поданому відзиві позивач заперечує проти вирішення спору з урахуванням поданого відповідачем додаткового доказу, зазначаючи про те, що відповідач, в порушення приписів ч. 4 ст. 80 ГПК України, не повідомив суд першої інстанції про те, що ним було замовлено виготовлення експертного висновку і що такий висновок було виготовлено.

Також позивач зазначив про те, що вартість спірного майна встановлена в укладеному між ним як орендарем та ОСОБА_11 договору оренди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 залучено до участі у справі № 925/216/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - АТ «Райффайзен банк Аваль».

Склад колегії суддів змінювався, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 розгляд апеляційної скарги призначено на 17.09.2018.

12.09.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 706/1507/17.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 925/216/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018 справа № 925/216/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_12 (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 16.10.2018:

- прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2018 у справі № 925/216/18;

- засідання суду призначено на 06.11.2018 о 12-40;

- встановлено строк для пояснень, клопотань, заперечень, в тому числі щодо поданого позивачем клопотання про зупинення провадження по справі, - до 26.10.2018;

- учасниками судового процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасників судового процесу повідомлено, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Щодо доданого відповідачем до апеляційної скарги додаткового доказу, а саме висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2/5-18 від 18.05.2018 колегія суддів зазначає таке.

Враховуючи, що відповідач додав цей доказ під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття ос пореного рішення такого доказу суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Частинами 3, 4 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 встановлено, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК. У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про те, що такий доказ ним було отримано лише 11.06.2018.

Водночас, як слідує з вказаного висновку, його було виготовлено 18.05.2018, а відповідачем не надано жодних доказів неможливості отримати такий доказ в період з 18.05.2018 по 11.06.2018.

Однак підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від заявника.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачу умови в розгляді конкретної справи.

За таких обставин, доданий відповідачем до апеляційної скарги висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 2/5-18 від 18.05.2018 як додатковий доказ колегією суддів не приймається.

Щодо клопотання позивача про зупинення провадження у справі (подане до суду 12.09.2018), в якому позивач просить зупинити провадження у справі № 925/216/18 до набрання законної сили судовим рішення у справі № 706/1507/17 за позовом ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області, Державного підприємством «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності, рішення щодо якого судом на даний час не прийнято, колегія суддів зазначає про таке.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник послався на те, що:

- однією з підстав скасування рішення суду у цій справі відповідачем зазначено про те, що він на законних підставах придбав цілісний майновий комплекс загальною площею 8 387,8 кв.м., що розташований за адресою: вул. Н.Терещенка, 1, у м. Христинівка Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 28.10.2017;

- у провадженні Христинівського районного суду Черкаської обадсті знаходиться цивільна справа № 706/1507/17 за позовом ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Черкаській області, Державного підприємством «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 28.10.2017, в якій позивачем оспорюється законність набуття відповідачем права власності та отримання свідоцтва про право власності на вищевказане майно в результаті визнання його переможцем на прилюдних торгах, що відбулись 02.10.2017.

Згідно з приписами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує з неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у цій справі, і такі обставини мають бути такими, що мають значення для цієї справи.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позтвача про зупинення провадження у цій справі, адже до визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 28.10.2017 в судовому порядку вказані прилюдні торги та свідоцтво є законними, і наявність відповідного судового рішення для встановлення такого факту не є необхідним.

При цьому колегія суддів зауважує позивачу на тому, що, у випадку визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 28.10.2017, він не буде позбавлений права звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення у справі № 925/216/18 за нововиявленими обставинами.

06.11.2018 третьою особою до суду подано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, в якому заявник просить залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДП «Сетам» та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

Щодо вказаного клопотання колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Виходячи зі змісту ст. 50 ГПК України, єдиною підставою для залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є той факт, що рішення у цій справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Як на підставу для залучення вказаних вище осіб до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, третя особа зазначає про те, що, якщо в процесі апеляційного перегляду справи буде підтверджено рішення суду першої інстанції, що спірне майно не входить до складу майнового комплексу, придбаного відповідачем на торгах, виконання рішення суду про задоволення позову може призвести до настання збитків для відповідача, які підлягатимуть відшкодуванню не тільки за рахунок третьої особи, а й за рахунок ДП «Сетам» та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

Однак, встановлення факту належності чи неналежності спірного майна до складу майнового комплексу, придбаного відповідачем на торгах, не є предметом вказаного позову, а клопотання третьої особи ґрунтується на припущеннях.

З огляду на обставини, які викладені вище, колегія суддів не знайшла правових підстав для задоволення клопотання третьої особи про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДП «Сетам» та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області.

Станом на 22.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та інших клопотань від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні 22.11.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення доказу, а саме, апеляційної скарги на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 01.11.2018 у справі № 706/1507/17, яким позивачу відмовлено в задоволенні вимог про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про право власності і яке, відповідно, не набрало законної сили.

Під час розгляду справи представники відповідача та третьої особи апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2008 Серія САВ № 254968 (а.с. 72 т. 1) слідує, що ОСОБА_11 була власником нерухомого майна - комплекс будівель і споруд загальною площею 8 387,8 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (на час розгляду справи - вул. Н.Терещенка ) у м. Христинівка, Черкаської області.

Вказане нерухоме майно було ОСОБА_11 передано в іпотеку третій особі за договором іпотеки № 010/05-02/025-09з1 від 09.10.2009 (а.с. 121-127 т. 1).

При цьому згідно розділу 1 вказаного договору (застереження 2) предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його від'ємними та невід'ємними належностями, поліпшеннями, складовими частинами та внутрішніми системами, що існують на момент укладення договору та виникнуть у майбутньому.

01.05.2013 позивач як орендар та ОСОБА_11 як орендодавецьуклали договір оренди нежитлових приміщень № 11-2013 (далі Договір 1) предметом якого є передача в оренду адміністративно-побутових та виробничо-складських приміщень з внутрішніми комунікаціями загальною площею 8 387,8 кв.м. які розташовані за адресою АДРЕСА_1 (на час розгляду справи - вул. Н.Терещенка ) у м. Христинівка, Черкаської області.

01.05.2013 позивачем та ОСОБА_11 підписано акт прийому-передачі № 1 (а.с. 22-23 т. 1), яким встановлено факт передачі позивачу нежитлових приміщень котельні площею 90,1 кв.м., цеху по переробці і сушці деревини площею 1 688,9 кв.м., а також обладнання.

01.05.2015 позивач як орендодавець та відповідач як орендар уклали договір оренди нежитлових приміщень та обладнання №1-2015 (далі Договір оренди), в п. 1.1 якого погодили, що за цим договором позивач зобов'язується передати відповідачу в строкове платне користування нежитлові виробничі приміщення разом з обладнанням, а саме: приміщення котельні площею 90,1 кв. м та приміщення цеху по виготовленню залізобетонних виробів площею 1688,9 кв.м., літера М в інвентарній справі № 1624681, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 1 779 кв.м., а відповідач зобов'язується прийняти це майно, своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно позивачу в належному стані.

05.05.2015 сторонами підписаний акт прийому-передачі (а.с.28-29 т. 1), в якому сторони встановили факт передачі відповідачу нежитлових приміщень котельні площею 90,1 кв.м., цеху по переробці і сушці деревини площею 1 688,9 кв.м., а також наступного обладнання:

№Найменування ОбладнанняКількість/Комплектність ОбладнанняВартість одиниці/ 1 комплекту Обладнання, грнЗагальна вартість Обладнання, грн
Обладнання, що на момент передачі знаходилось в приміщенні котельні, площею 90.1 кв.
а)котли НИИСТУ 5 замуровані ( в обмурівці)2 комплекти195 000390 000
б)водоп ід готовка ВПУ-11 комплект4560045 600
в)ємкість буферна 5 м. куб1 шт.58505 850
Dдимова труба н 22 м1 шт.4895048 950
д)газоходи комплект2 комплекти968019 360
є)димососи ДН 3.52 шт.1220024 400
ж)щит силовий1 комплект1530015 300
з)щит автоматики котловий2 шт.635012 700
й)виконавчий механізм2 шт.738014 760
к)водопровід 200 м/п1 комплект7860078 600
л)каналізація1 комплект49004 900
м)скважина води глиб. ПО м1 комплект20
н)трубопроводи внутрішні2 комплекти0
о)тепломережа по цеху1 комплект10
п)силова кабельна лінія 70 м.п.1 комплект4970049 700
р)силова внутрішня мережа1 комплект9343093 430
с)мережа освітлення (щит, ліхтарі)1 комплект7835078 350
т)мелева брама з утеплювачем1 шт.73807 380
У)двері дерев'яні1 шт.15001 500
ф)транспортер палива1 комплект1768017 680
х)прибори, датчики, манометри2 комплекти1230024 600
ц)прибудова для тирси1 шт.89308 930

Обладнання, що на момент передачі знаходилось в приміщенні цеху по переробці і сушці деревини, площею 1688.9 кв. м.
а)система опалення1 комплект168 000168 000
б)водопровід1 комплект15 70015 700
в)тепломережа зовнішня1 комплект82 50082 500
г)камери сушильні з дверима10 шт.25 000250 000
Д)теплообмінник 100 кв. м2 комплекти125 000250 000
є)вентилятори №86 шт.1180070 800
ж)щит силовий2 комплекти960019 200
з)щит автоматики камери1 шт.2480024 800
й)кранбалки Зт2 шт.0
к)водопровід 100 м/п1 комплект4900049 000
л)каналізація 20 п.м.1 комплект5 3005 300
м)мережа освітлення (щит, ліхтарі)1 комплект7850078 500
н)трубопроводи внутрішні2 комплекти1830036 600
0)тепломережа по цеху1 комплект9395093 950
п)силова кабельна лінія 70 м/п1 комплект7200072 000
р)силова внутрішня мережа 3001 комплект10
с)крани, вентилі, електроклапани1 комплект2460024 600
т)брами3 шт.780023 400
У)двері металеві1 шт.3200 3 200
ф)двері дерев'яні6 шт.1800 10 800

11.07.2017 комплекс будівель і споруд загальною площею 8 387,8 кв.м. які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (на час розгляду справи - вул. Н.Терещенка) у м. Христинівка, Черкаської області, було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_13, що підтверджується постановою про передачу майна на зберігання іншому зберігачу ВП № 44537025 від 11.07.2017 (а.с. 125-127 т. 2).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.08.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017, у справі № 925/823/17 за позовом Фізичної особи-підприємця Білоброва Сергія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» Договір оренди розірвано.

14.12.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією-вимогою № 14/12/17 від 14.12.2017 (а.с. 53-55 т. 1), в якій просив негайно, але не пізніше ніж протягом 3 робочих днів з дня отримання цієї претензії повернути позивачу в належному та технічно справному стані майно-обладнання, яке було передано відповідачу за актом прийому-передачі від 05.05.2015.

Вказану претензію відповідач отримав 14.12.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення з штрихкодовим ідентифікатором № 201 (а.с. 56 т. 1).

Однак, 02.10.2017 відбулись прилюдні торги з продажу комплексу будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 8 387,8 кв. м. переможцем яких був визнаний відповідач (а.с. 175-176 т. 1) за яким вказане майно було зареєстровано на праві власності 28.10.2017 (а.с. 172-174 т. 1).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що після розірвання Договору оренди відповідач не виконав свій обов'язок по поверненню вказаного обладнання з користування, з огляду на що просив зобов'язати відповідача повернути вищевказане обладнання та стягнути з відповідача неустойку за користування майном після закінчення строку дії спірного договору в сумі 687 419,20 грн.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив, з чим колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди), до яких за своєю правовою природою відноситься спірний Договір, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частина 1 ст. 785 ЦК України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

За умовами Договору оренди позивач передав відповідачу як приміщення так і обладнання, яке в них знаходиться.

Зі змісту підписаного сторонами акту приймання-передачі слідує, що спірне обладнання є тим майном, яке неможливо відокремити від відповідних приміщень котельні та цеху по переробці і сушці деревини без пошкодження як приміщень, так і обладнання.

Вказане підтверджується й зображеннями спірних приміщень, наведеними позивачем в апеляційній скарзі.

Однак, у позові позивач не просить суд витребувати у відповідача вищевказані котельню та цех по переробці і сушці деревини.

Крім того, слід зазначити про таке.

З матеріалів справи слідує, що нерухоме майно, передача якого в оренду є предметом як Договору 1, так і Договору оренди, на дату укладення вказаних договорів належала ОСОБА_11, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.10.2008 (а.с. 72 т. 1), з якого слідує що за ОСОБА_11 на праві власності зареєстрований комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (на час розгляду справи - вул. Н.Терещенка ) у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 8 387,8 кв. м.

З наявної в матеріалах справи копії договору іпотеки № 010/05-02/025-09з1 від 09.10.2009 (а.с. 121-127 т. 1) укладеного між третьою особою як іпотекодержателем та ОСОБА_11 як іпотекодавцем слідує, що останньою в іпотеку передано комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1,( на час розгляду справи - вул. Н.Терещенка ) у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 8 387,8 кв. м.

При цьому згідно розділу 1 вказаного договору (застереження 2) предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його від'ємними та невід'ємними належностями, поліпшеннями, складовими частинами та внутрішніми системами що існують на момент укладення договору та виникнуть у майбутньому.

Докази того, майно, передане позивачем відповідачу в оренду за Договором оренди, до вказаного майна не відноситься, в матеріалах справи не містяться.

Докази реєстрації за ОСОБА_11 на праві власності будь-якого іншого майна, яке б знаходилось за АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області, в матеріалах справи також відсутні.

Водночас, як встановлено судом, комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 8 387,8 кв. м. був проданий відповідачу на прилюдних торгах та зареєстрований за ним на праві власності 28.10.2017 (а.с. 172-174 т. 1), що сторонами не заперечується.

Отже, враховуючи те, що все майно, яке на праві власності було зареєстровано за ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області, разом з усіма його від'ємними та невід'ємними належностями, поліпшеннями, складовими частинами та внутрішніми системами що існують на момент укладення договору та виникнуть у майбутньому, було продано відповідачу на прилюдних торгах, він фактично набув у власність й нерухоме майно, яке було йому передано за Договором оренди, а відтак, колегія суддів погоджується з думкою відповідача про те, що зобов'язання відповідача як орендодавця повернути спірне майно після закінчення строку дії договору оренди внаслідок вказаних подій припинилось поєднанням боржника та кредитора в одній особі.

За таких обставин, задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути позивачу обладнання фактично призведе до порушення прав останнього як власника нерухомого майна.

Водночас колегія суддів зазначає про те, що при розгляді спору сторін по суті колегія суддів не досліджує та не встановлює того, хто саме на даний час є власником спірного обладнання, адже позивач, який не є і не був власником майна, яке передавалося в оренду за Договором оренди, не може бути стороною у такому спорі, а у випадку наявності спору між ОСОБА_11 та відповідачем щодо права власності на спірне обладнання, вказані особи не позбавлені права вирішити його в судовому порядку.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути позивачу отримане за договором оренди нежитлових приміщень та обладнання № 1-2015 від 01.05.2015 майно колегією суддів відмовляються.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 410 000 грн. нарахованої на підставі п. 5.5.3 Договору оренди, колегія суддів зазначає таке.

В п. 5.5.3 Договору оренди сторони погодили, що якщо відповідач не виконує обов'язку щодо повернення приміщення після припинення Договору, позивач має право вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі 10% орендної плати за кожен день прострочення.

Отже за змістом п. 5.3 Договору оренди, вказана в ньому неустойка нараховується за неповернення саме приміщення, а не обладнання.

З позовної заяви слідує, що вказану неустойку позивач нараховує за період з 20.12.2017 до 12.03.2018, проте як встановлено вище, 28.10.2017 за відповідачем зареєстровано право власності на комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 у м. Христинівка, Черкаської області загальною площею 8 387,8 кв. м., тобто і на приміщення, за несвоєчасне повернення яких позивач вимагає стягнути з нього неустойку.

За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідача вказаної неустойки відсутні, а у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 410 000 грн., нарахованої на підставі п. 5.5.3 Договору оренди, колегією суддів відмовляється.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 277 419,20 грн., нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

Частина 2 ст. 785 ЦК України встановлює, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З позовної заяви слідує, що вказану неустойку позивач нараховує за період з 20.12.2017 до 12.03.2018 виходячи з встановленого в п. 3.1.1 Договору оренди розміру орендної плати (50 000 грн. на місяць).

Однак, зі змісту Договору оренди слідує, що вказана орендна плата встановлена як за користування приміщеннями, так і за користування обладнанням.

Враховуючи, що сторонами у Договорі оренди не досягнуто згоди, яка саме сума з 50 000 грн. місячної орендної плати становить плату за користування приміщеннями, а яка - за користування майном, а суд позбавлений як права, так і можливості визначити вказані суми самостійно, у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки в сумі 277 419,20 грн., нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, колегією суддів відмовляється.

При цьому судом враховано, що, як було встановлено судом, з 28.10.2017 відповідач є власником вказаних приміщень.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мали місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2018 у справі № 925/216/18 підлягає скасуванню, у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача повернути позивачу отримане за договором оренди нежитлових приміщень та обладнання № 1-2015 від 01.05.2015 майно та стягнення з відповідача неустойки в сумі 687 419,20 грн. відмовляється у повному обсязі.

Щодо вимоги відповідач про скасування заходу забезпечення позову слід зазначити таке.

За приписами ч. 9 ст. 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вимоги апеляційної скарги та ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.05.2018 у справі № 925/216/18.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» задовольняється повністю.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, а саме, витрати позивача за подачу позову та витрати відповідача за подачу апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2018 у справі № 925/216/18 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 11.06.2018 у справі № 925/216/18 скасувати.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Білоброва Сергія Миколайовича (20000, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Лисенка, 1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Хім Агро» (20000, Черкаська область, м. Христинівка, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39709506) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 18 109 (вісімнадцять тисяч сто дев'ять) грн. 93 коп.

5. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.05.2018 у справі № 925/216/18.

6. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Черкаської області.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/216/18.

Повний текст постанови складено: 30.11.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк