РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2018Справа № 910/11291/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргунас-Україна" (Харківська обл., Харківський район, с. Васищеве)

До Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (м. Київ)

Про стягнення 1.438.220,45 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Алдошин О.С.

Від відповідача: Коновалова Г.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маргунас-Україна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - відповідач) про стягнення 1.438.220,45 грн., з яких: 1.430.880,00 грн. основного боргу, 7.340,45 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору постачання № 1302/ДМТЗ-17 від 16.11.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.18. відкрито провадження у справі № 910/11291/18, призначено підготовче засідання на 11.10.18.

В судовому засіданні 11.10.18. заслухавши думку сторін, врахувавши, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив продовжити відповідачу строк на подачу відзиву до 26.10.18. Крім того, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 06.11.18.

Станом на 06.11.18. відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Учасники судового процесу явку своїх повноважних представників в судове засідання 06.11.18. не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином під фіксацію та під розписку, жодних заяв, клопотань, пояснень сторонами до матеріалів справи не подано.

З огляду на вказане в судовому засіданні 06.11.18. судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.11.18. закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/11291/18 до судового розгляду по суті на 22.11.18.

При розгляді справи по суті судом було заслухано вступне слово, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

В судовому засіданні 22.11.18. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 22.11.18. проти позову заперечував.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 22.11.18. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 712 Цивільного кодексу України).

16.11.17. між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було укладено Договір постачання № 1302/ДМТЗ-17 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Постачальник зобов'язується поставити Покупцю Товар, зазначений у Специфікації, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар - код ДК 021:2015:24311 Хімічні елементи неорганічні кислоти та сполуки (Натрій їдкий технічний рідкий) (далі - Товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно Специфікації (таблиця), а саме: на загальну суму 8.472.000,00 грн., що становить суму Договору з ПДВ (п. 3.1 Договору).

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 10.1 з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.18. включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами зобов'язань.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у третьої особи та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з постачання товару.

За своїм змістом та правовою природою Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.4 Договору Товар вважається поставленим Покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товар).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № СФ-2103-01 від 21.03.18. на суму 779.616,00 грн.

У відповідності до наявної в матеріалах справи видаткової накладної № РН-2103-01 від 21.03.18., складеної на виконання зобов'язань за Договором, позивачем було поставлено відповідачу Товар на суму 779.616,00 грн. Вказана видаткова накладна підписана позивачем і відповідачем без зауважень чи заперечень.

Крім вказаного, між сторонами складено та підписано Акт № 2103-03 від 21.03.18. приймання-передавання за Договором на суму 779.616,00 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № СФ-2505-07 від 25.05.18. на суму 651.264,00 грн.

У відповідності до наявної в матеріалах справи видаткової накладної № РН-2505-06 від 25.05.18., складеної на виконання зобов'язань за Договором, позивачем було поставлено відповідачу Товар на суму 651.264,00 грн. Вказана видаткова накладна підписана позивачем і відповідачем без зауважень чи заперечень.

Крім вказаного, між сторонами складено та підписано Акт № б/н від 25.05.18. приймання-передавання за Договором на суму 651.264,00 грн.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки Товару відповідачу докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов'язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Жодних заперечень з приводу отримання Товару відповідачем суду надано не було.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача, як Покупця за Договором, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання Постачальником прийнятих за Договором зобов'язань з передання Товару на суму 1.430.880,00 грн.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені до матеріалів справи видаткові накладні та акти приймання-передавання є належним доказом передачі Товару відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов'язань з поставки Товару на суму 1.430.880,00 грн. в межах Договору здійснено належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого йому Товару з 100% відтермінуванням платежу 60 (шістдесят) календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 Договору.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За таких обставин, враховуючи наведені вище умови спірного Договору, та враховуючи дату поставки Товару, суд дійшов висновку, що строк оплати Товару на суму 1.430.880,00 грн. настав.

Позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою (вих. № 0207/18юр) від 02.07.18. з проханням сплатити означену заборгованість.

Листом № 63/4-4012 від 02.07.18. відповідач визнав наявність заборгованості та запевнив про її погашення в стислий термін.

Оскільки грошові кошти від відповідача позивачу не надійшли, то вказане зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргунас-Україна" з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Твердженнями позивача з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані.

З огляду на вказане, борг відповідача перед позивачем за представленими до матеріалів справи документами становить 1.430.880,00 грн., з огляду на що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Також позивачем пред'явлено до стягнення 7.340,45 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок та встановлено, що розмір 3% річних, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 7.340,45 грн., внаслідок чого вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст. ст. 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б. 31; ідентифікаційний код 00131305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргунас-Україна" (62495, Харківська обл., Харківський район, с. Васищеве, вул. Промислова, б. 17; ідентифікаційний код 34858592) 1.430.880 (один мільйон чотириста тридцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 7.340 (сім тисяч триста сорок) грн. 45 коп. 3% річних, 21.573 (двадцять одну тисячу п'ятсот сімдесят три) грн. 31 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 29.11.18.

Суддя Т.М. Ващенко