ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018м. ДніпроСправа № 904/2297/18

за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м.Вільногірськ

до Фізичної особи-підприємця Свороби Лариси Анатоліївни, м.Вільногірськ

про стягнення збитків в сумі 19 849,13 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від позивача: Малоок О.В., довіреність № 29/0/2-18 від 04.01.2018р., представник

від позивача: Зубченко О.О., дов. №30/0/2-18 від 04.01.2018р., представник

від відповідача: Свороба Л. А., Витяг з ЄДР представник

від відповідача: Свороба С. К., довіреність №б/н від 26.07.2018 р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Вільногірська міська рада Дніпропетровської області звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Свороби Лариси Анатоліївни і просить суд стягнути збитки в сумі 19 849,13 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач використовує земельну ділянку, під об'єктом нерухомого майна, без правовстановлювальних документів, вчиняти дії направлені на укладення договору оренди земельної ділянки не бажає, плату за користування земельною ділянкою не сплачує, чим порушує інтереси Позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, 15.06.2018р. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із запланованою поїздкою на лікування під час щорічної чергової відпустки.

15.06.2018р. Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити, посилаючись на те, що згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 18.01.2016р. ФОП Свороба Л.А. передала, а Вільногірська міська рада Дніпропетровської області прийняла земельну дялнку площею 0,1232 га, кадастровий номер :01:024:0001 розташовану по вул.Жовтнева, 27, м.Вільногірськ, однак Позивач просить стягнути орендну плату у вигляді збитків за користування земельною ділянкою.

09.07.2018р. представник Позивача подав відповідь на відзив, відповідно до якої підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити, посилаючись на те, що Відповідач користується земельною ділянкою без наявності правовстановлювальних документів, оскільки договір оренди земельної ділянки скінчився 21.12.2014 року.

Відповідачем протягом 2016 року не вчинялись будь-які заходи передбачені Земельним кодексом України, спрямовані на оформлення права користування або власності щодо земельної ділянки, у зв'язку з чим, Позивач не отримав дохід у вигляді орендної плати за землю в розмірі 19 849,13 грн.

17.07.2018р. представник Відповідача подав додатковий відзив та долучив квитанції про сплату податку на землю (спірний період).

Позивач в судове засідання не з'явився, 26.07.2018р. заявив клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки Позивачем підготовлена мирова угода із застосуванням розстрочки строком на 18 місяців та зменшення суми завданих збитків до 16 363,20 грн. Однак Відповідач відмовився від підписання мирової угоди та запропонував продовжити судовий розгляд.

Відповідач проти клопотання Позивача не заперечував.

Ухвалою господарського суду від 26.07.2018р. вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

26.07.2018р. Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з Відповідача 16 363,20 грн. від неодержання доходу за користування землею площею 387 кв.м. розташованою по вул.ім.Ю.М.Устенка, 27 м.Вільногірськ.

26.07.2018р. Відповідач подав додатковий відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити.

09.08.2018р. Позивач подав документи витребувані ухвалою господарського суду.

21.08.2018р. Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд стягнути з Відповідача 16 354,99 грн. від неодержання доходу за користування землею площею 387 кв.м. розташованою по вул.ім.Ю.М.Устенка, 27 м.Вільногірськ.

Ухвалою господарського суду від 23.08.2018р. відкладено підготовче засідання на 18.09.2018р.

17.09.2018р. Відповідач подав додатковий відзив на позовну заяву, в якому посилається на рішення Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №904/2847/16 за позовом Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Свороби Лариси Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про стягнення збитків за користування земельною ділянкою та просить відмовити в задоволенні позовних вимог через те, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено. А також, в додатковому відзиві на позовну заяву зазначає, що не погоджується з жодним із розрахунків по збиткам, завданих нею за користування земельною ділянкою.

Представник Позивача у судовому засіданні 18.09.2018р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2018р. продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та відкладено розгляд підготовчого засідання на 18.10.2018 року 12 год. 00 хв.

Позивач в підготовчому засіданні 18.10.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у підготовчому засіданні 18.10.2018р. проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018 о 12:00год.

В судовому засіданні 22.11.2018р. Позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 22.11.2018р. проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 1232 кв.м., розташовувалась по вул.Жовтнева, 27, яка згідно розпорядження міського голови «Про перейменування вулиць міста Вільногірська» від 15.02.2016 року №25/0/3-16 перейменова на вул.ім.Ю.М.Устенка та знаходилась під об'єктом нерухомого майна, перебуваючи до 21.12.2014 року у ФОП Свороби Л.А. в оренді.

Згідно акту прийому-передачі земельна ділянка 18 січня 2016 року повернута орендодавцю (а.с.16).

Земельна ділянка площею 387 кв.м. розташована по вул.ім.Ю.М.Устенка, 27 у м.Вільногірську Дніпропетровської області знаходиться під належним на праві власності ФОП Соробі Л.А. об'єктом нерухомого майна 330,5 м.кв.: будівля (магазин), що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с.14-15).

Згідно з Витягами з технічної документації про нормативно-грошову оцінку 1 кв.м. земельної ділянки кадастровий номер :01:024:0001 №3228-990/188/15-15 від 08.10.2015р. та №685/86-16 від 29.03.2016р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 387 кв.м., яка знаходиться у користуванні Відповідача складає:

- у 2015 році - 468,33 грн.,

- у 2016 році - 671,11 грн. (а.с. 33,34)

Нормативно грошова оцінка усієї земельної ділянки становить 826 807,52 грн.

Згідно з рішенням Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 24.01.2014 року № 1584-69/VI "Про встановлення розміру орендної плати за землю з 01 січня 2014 року (з урахуванням внесених змін відповідно до рішення міської ради від 18.03.2014 року № 1663-73/VI) у 2015 році встановлена орендна плата в розмірі 7,25% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.17-18, 19-20).

Згідно з рішенням Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 18.06.2015року № 2183-93/VI "Про затвердження місцевих податків і зборів (з урахуванням внесених змін відповідно до рішення міської ради від 29.01.2016 року №105-06/УІІ) у 2016 році орендна плата встановлена у розмірі 7,25% та 5,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.21-22).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 13.04.2016 р. №166/0/7-16 створено тимчасову комісію по визначенню розмірів та відшкодування збитків Вільногірській міській раді Дніпропетровської області Фізичною особою-підприємцем Своробою Л.А. за користування земельною ділянкою, розташованої по вул.ім.Ю.М.Устенка, 27 у м. Вільногірськ (а.с.35-36).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 17.06.2016 р. №246/0/7-16 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 13.04.2016 р. №166/0/7-16 «Про створення тимчасової комісії по визначенню розмірів та відшкодування збитків Вільногірській міській раді Дніпропетровської області Фізичною особою-підприємцем Своробою Л.А. за користування земельною ділянкою, розташованої по вул.ім.Ю.М.Устенка, 27 у м. Вільногірськ (а.с.37-38).

19.09.2016 Позивач направив Відповідачу лист №2373, яким запросив Відповідача на засідання тимчасової комісії по визначенню розмірів та відшкодування збитків Вільногірській міській раді Дніпропетровської області за користування земельною ділянкою, розташованої по вул. ім.Ю.М.Устенка, 27 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області, яке відбудеться 30.09.2016 о 14:00 в залі засідань виконкому за адресою: вул.. Варена, 15, м. Вільногірськ (а.с.39).

30.09.2016 за результатами перевірки вказаною комісією складено акт визначенню збитків завданих Вільногірській міській раді Дніпропетровської області від неодержання доходу за користування земельною ділянкою площею 1232 кв.м., з 18.01.2016р. (дата повернення земельної ділянки) - площею 387 кв.м., розташованої по вул. ім.Ю.М.Устенка, 27 у м. Вільногірськ Дніпропетровської області. Вільногірська міська рада за період з 01.10.2015р. по 30.09.2016р. недоотримала коштів в сумі 19 849,13 грн. (а.с.43-44).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області №361/0/7-16 від 12.10.2016, затверджено акт визначення збитків завданих Вільногірській міській раді Дніпропетровської області від неодержання доходу за користування земельною ділянкою, розташованої по вул. ім.Ю.М.Устенка, 27 у м.Вільногірськ Дніпропетровської області ФОП Своробою Л.А. від 30.09.2016.

26.10.2016 Позивач направив Відповідачу повідомлення, в якому повідомив, що на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам в місті Вільногірськ комісією з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам в місті Вільногірськ. засідання якої відбулося 30 вересня 2016 року, розглянуті матеріали про розрахунок збитків, які нанесені ФОП Своробою Л.А. Вільногірській міській раді Дніпропетровської області та підлягають відшкодуванню у зв'язку з несплатою орендної плати за земельну ділянку площею 0,1232 га, з 19.01.2016р. - площею 3787 кв.м. розташовану по вул. ім.Ю.М.Устенка, 27 в м.Вільногірськ.

Акт про визначення збитків власнику землі від 30.09.2016р. затверджений рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 12 жовтня 2016 року за № 361/0/7-16. Вказаним повідомленням Позивач просив Відповідача добровільно сплати суму збитків шляхом укладання договору про відшкодування збитків (а..40).

Звертаючись до суду із цим позовом Позивач зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства Відповідач використовує земельну ділянку площею 0,1232 га, з 19.01.2016р. (з дня наступного після повернення) - площею 378 кв.м. розташовану по вул. ім.Ю.М.Устенка, 27 в м.Вільногірськ без достатніх на те правових підстав та без наявності правовстановлюючих документів, що призводить до ненадходження до міського бюджету земельних платежів (орендної плати), що в свою чергу завдає Вільногірській міській раді значних збитків, що і є причиною виникнення цього спору.

Приймаючи рішення суд виходив з наступних підстав.

Частиною другою статті 2 Земельного кодексу України суб'єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади.

Згідно ч.2 ст. 93 Земельного кодексу України України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України.

Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України, (частина третя статті 124 цього кодексу).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Як вказувалось вище, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України).

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга Цивільного кодексу України).

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у Земельного кодексу України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої ст.. 141 Земельного кодексу України.

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин приписи чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок.

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав.

Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Підсумовуючи викладене можна стверджувати, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України).

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Вказана правова позиція також узгоджується з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі №629/4628/16-ц (провадження №14-77 цс 18).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. Господарського Кодексу України, ст. ст. Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Централнього апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

22.11.2018р.

Повне рішення складено 22.11.2018