ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2018

Справа № 910/12233/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" (02217, м.Київ, вул.Закревського, 15, 2)

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м.Київ, пров.Музейний 2-д, )

про стягнення 3203,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення 2123,11грн. основного боргу - заборгованості по орендній платі за договором № 834 від 05.12.2016, 174,23 грн. пені, 882, 55 грн. інфляційних втрат, 24,08 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12233/18 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про судовий розгляд справи без повідомлення сторін в письмовому провадженні повідомлявся належним чином, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 17.09.2018 отримана відповідачем 20.09.2018.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року між Деснянською районною у місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві (Орендар,) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (Підприємство-балансоутримувач) було укладено договір № 834 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п. 1.1 договору, Орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 18.05.2016 та 24.05.2016 № 15 та розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.07.2016 № 388 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить, до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об’єкт оренди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака Оноре де, 64, для розміщення бюджетної установи (районне управління юстиції).

За умовами п.2.1 договору, об’єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 90,40 кв.м., у т.ч. на 2 поверсі 90,40 кв.м.

Актом приймання-передачі нерухомого майна (додаток № 2 до договору), який підписаний з трьох сторін без зауважень підтверджується факт отримання у користування орендарем об’єкта оренди.

Згідно п. 3.1 договору визначено, що за користування об’єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 21 квітня 2015 року № 415/1280, і становить без ПДВ: 36 грн. 19 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку станом на 15 лютого 2016 року 3271 грн. 43 коп.

Відповідно до п. 3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Згідно п. 3.7 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря не пізніше 15 числа поточного місяця.

Позивач звернувся до суду із вимогами до відповідача про стягнення 2123,11 грн. основного боргу – заборгованості по орендній платі у зв’язку із невиконанням відповідачем, як орендарем своїх зобов’язань щодо оплати у повному обсязі орендної плати по договору за період з червня 2017 по вересень 2018 включно. Також за прострочення виконання зобов’язання позивачем заявлено до стягнення 174,23 грн. пені за прострочення оплати орендних платежів за період з 01.08.2017 по 01.12.2017, 24,08 грн. 3% річних та 882,55 грн. інфляційних втрат за період з 01.08.2017 по 02.10.2018.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов‘язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов‘язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 9.1. договору договір діє з моменту його підписання сторонами і до 09.07.2019 та може бути продовжений шляхом укладення додаткових угод.

Також сторони у п.9.1.1 договору обумовили, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладення цього договору, а саме з 11.07.2016.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Розмір орендної плати по договору сторонами визначено у п.3.1 договору, що за базовий місяць оренди склав 3 271,43 грн. з подальшим коригуванням, враховуючи індекс інфляції.

Відповідно до п.п. 3.6-3.7 договору, орендна плата сплачується щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Статтею 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” визначається, що орендар зобов’язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 4.2.3 договору орендар зобов’язався вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов‘язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов‘язання (неналежне виконання).

Проте, поясненнями позивача та матеріалами справи встановлено, що відповідач не виконав свої зобов’язання щодо оплати орендної плати за спірний період у повному обсязі.

Згідно розрахунку позивача, станом на час звернення до суду з позовом, заборгованість відповідача по договору за період користування майном з червня 2017 по вересень 2018 включно склала 2123,11 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 2123,11 грн. боргу, у т.ч. у визначені строки, а також доказів припинення договірних відносин та відсутності факту користування об’єктом оренди у вказаний період, суду не надано.

До матеріалів справи позивачем долучено копії актів приймання-передачі послуг по договору № 834 від 23.11.2016 за фактичне використання нежитлового приміщення за період з лютого 2018 по червень 2018 року, які підписані зі сторони позивача та відповідача без зауважень та скріплені їхніми печатками.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів оплати відповідачем заявленого боргу, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 2123,11 грн. боргу по договору у повному обсязі.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату орендних платежів не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов‘язання.

За прострочення виконання зобов’язань відповідачем позивачем нараховано до стягнення 174,23 грн. пені за прострочення оплати орендних платежів за період з 01.08.2017 по 01.12.2017, 24,08 грн. 3% річних та 882,55 грн. інфляційних втрат за період з 01.08.2017 по 02.10.2018.

Відповідно до положень п.6.25 договору визначено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що дійсно при здійсненні нарахування позивачем враховано положення ч.6 ст. 232 ГК України щодо припинення нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання», відповідно до якого розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення відповідачем своїх зобов’язань, за відсутності контррозрахунку відповідача, суд задовольняє вказані вимоги згідно розрахунку позивача у межах заявлених періодів.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими тп підлягають задоволенню повністю.

Витрати зі сплати судового збору відповідно дог ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м.Київ, пров.Музейний 2-д, ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" (02217, м.Київ, вул.Закревського, 15, 2) 2123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 11 коп. основного боргу, 174 (сто сімдесят чотири) грн. 23 коп. пені, 882 (вісімсот вісімдесят дві) грн. 55 коп. інфляційних втрат, 24 (двадцять чотири) грн. 08 коп. 3% річних, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 23.11.2018

Суддя О.М.Ярмак