УХВАЛА

19 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 916/443/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Берднік І.С., Кушніра І.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018

та на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДФК-Південь"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп"

про стягнення 378 571,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" звернулось із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що заявник отримав повний текст копії постанови апеляційної інстанції 08.10.2018, що підтверджується копією поштового конверта.

Зважаючи на те, що касаційна скарга подана у строк встановлений приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши додані до скарги матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження виходячи з наступного.

У прохальній частині касаційної скарги заявник просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.07.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.09.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення збитків у сумі 378 571,66 грн. відповідно до укладеного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДФК-Південь" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" (клієнт) на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, за умовами якого експедитор зобов'язався за плату й за рахунок клієнта виконати або організувати виконання передбачених договором послуг, пов'язаних з міжнародним перевезенням вантажу відповідно до діючого законодавства України, вимог Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, інших міжнародних конвенцій і угод в області міжнародних перевезень, а клієнт зобов'язаний сплатити експедитору узгоджену плату.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "ДФК Логістик" узгодило заявку на здійснення перевезення №3953 по визначеному маршруту, згідно з якою вантажоотримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДФК-Південь" письмово підтвердило приймання заявки до виконання за маршрутом м. Мелець (Польща) - м. Київ (Україна), зазначивши на ній відповідно до ділових звичаїв дані водія та координати транспортного засобу - вантажного автомобіля RENAULT та напівпричепа, які 13.09.2017 були завантажені на складі, зазначеному у заявці за адресою: 39-300, м. Мелець вул. Рземиен, 262 а, Польща. Вантажовідправником (BW Wacіaw Tryba, Wojska Polskiego 28A, 39-215) ніяких претензій щодо технічного стану наданого транспортного засобу не заявлялось.

Відправником вантажу, який також є учасником транспортного процесу, згідно з Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів від 19.05.1956, був завантажений, розміщений та закріплений вантаж на вказаному транспортному засобі. 13.09.2017 оформлені товарно-супровідні документи, у тому числі міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №019217 та 15.09.2017 зазначений автомобіль пройшов всі необхідні митні процедури, пов'язані з імпортом вантажу до України, про що є відмітки у товарно-супровідних документах.

Відповідач своїм листом повідомив позивача про те, що з автомобілем перевізника (транспортний засіб RENAULT) сталася надзвичайна подія на трасі Київ-Чоп. Вантаж позивача був перевантажений в інший автомобіль.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, передача відправником вантажу перевізникові (представнику відповідача) стосовно належного кріплення вантажу була здійснена з порушенням вимог законодавства, яким регулюються правовідносини з перевезення вантажу в міжнародному сполученні та укладеного договору. Зокрема, відповідно до експертного висновку експерта по кріпленню вантажів на автомобільному транспорті Колусенка В.В. від 15.11.2017 (замовник експертизи- Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша") причиною пошкодження вантажу було грубе порушення вимог нормативних документів при підготовці вантажу для транспортування і не були виконані вимоги наступних нормативних документів: Євронорма EN 12 195-1 Набори інструментів для кріплення вантажів при автомобільних перевезеннях- Безпека - Частина 1: Розрахунок сил кріплення, - у частині вибору методу і засобів кріплення та розрахунку необхідної кількості засобів кріплення; Євронорма ЕС (94/55/EG) Рекомендації по кріпленню вантажів; ГОСТ 26 653-90 Підготовка генеральних вантажів до транспортування; ГОСТ 26663-85 Пакети транспортні. Формування на плоских піддонах. Загальні технічні вимоги. Застосовані вантажовідправником упаковка, метод і схема кріплення вантажу, а також їхнє виконання - не забезпечили надійного кріплення і безпеку вантажу під час перевезення. Кріплення (або його відсутність) не лише не виключало, навіть більше, - створювало можливість пошкодження вантажу на платформі, при русі транспортного засобу.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" направила на адресу Товариству з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп" (первізник, згідно із договором №ТІ/12/09/2017 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "ДФК Логістик") відповідь вих.№177/с від 07.02.2018 (справа №ЦМР 1002 з розгляду заяви про виплату страхового відшкодування), у якій повідомила про відмову у виплаті страхового відшкодування страхувальнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Брокінвест Груп", посилаючись на те, що у даному випадку пошкодження вантажу трапилося під час екстреного гальмування автопоїзда внаслідок обриву ременів кріплення, якими вантаж було зафіксовано у напівпричепі, та подальшого зміщення вантажу вперед в напрямку руху автомобіля та його подальшого падіння на проїжджу частину. При цьому Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" зазначило, що рішення про схему завантаження та про спосіб кріплення приймалося не перевізником, а відправником вантажу.

Враховуючи, що перевезення вантажу здійснювалось у міжнародному сполученні, документом, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19.05.1956 року (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України №57-V від 01.08.2006 "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів".

Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Пунктами 1, 2 статті 17 Конвенції визначено, що перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за затримку доставки. Перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Отже, при прийманні вантажу перевізник за відсутності обов'язку з завантаження, розміщення та кріплення вантажу не повинен перевіряти його кріплення. Вказаний обов'язок також не покладається на відповідача.

Як встановлено місцевим господарським судом, в матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, що пояснюють причини пошкодження вантажу. Між тим, наявність протиправної поведінки з боку відповідача та причинного зв'язку між протиправною поведінкою останнього та збитками, завданими позивачу, чинним законодавством покладено на особу, яка вимагає стягнення збитків відповідно до частин першої, другої статті 614 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками господарських судів про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, необхідного для притягнення до відповідальності у вигляді відшкодування збитків, що включає в себе: настання шкоди, протиправність поведінки особи, що спричинила шкоду, причинний зв'язок між першими елементами та виною особи, що спричинила шкоду. Крім того, не вбачається наявності причинного зв'язку між транспортуванням вантажу перевізником та пошкодженням товару внаслідок його транспортування, оскільки такі пошкодження відбулися з причини неправильного, недостатнього кріплення та розміщення вантажу, про що доказів зворотнього Товариством з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" не надано.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга позивача є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких підстав Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" у справі №916/443/18.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі" строк на касаційне оскарження.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №916/443/18 за касаційної скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталекс Профі".

4. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал платіжного доручення №6443 від 24.10.2018 на суму 11 357,14 грн.) повернути заявнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. С. Берднік

І. В. Кушнір