ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року справа № 925/938/18 м. Черкаси

За позовом комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради

до фізичної особи - підприємця Яраніної Ірини Максимівни

про стягнення 28170 грн. 62 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Зима Д.О. - за довіреністю,

від відповідача: не явився.

11 вересня 2018 року комунальне підприємство теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Яраніної Ірини Максимівни (далі також - відповідач) про стягнення 28170 грн. 62 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії від 29.10.2012 №482, у тому числі: 23693 грн. 93 коп. основної суми боргу за спожиту теплову енергію, 3644 грн. 12 коп. пені, 458 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань та 373 грн. 74 коп. три проценти річних.

Позивач у позовній заяві також просить господарський суд покласти на відповідача витрати позивача на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором купівлі - продажу теплової енергії від 29.10.2012 №482 щодо своєчасної оплати поставленої йому позивачем у період з листопада 2017 року по квітень 2018 теплової енергії.

Ухвалою від 17.09.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі, за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче засіданні на 09 год. 00 хв. 09.10.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

04 жовтня 2018 року до господарського суду надійшов відзив відповідача на позов із запереченнями проти останнього.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що ним на користь позивача були здійснені два платежі: 23.03.2018 у сумі 8000 грн. 00 коп. і 14.09.2018 у сумі 23693 грн. 93 коп. на загальну суму 31693 грн. 93 коп., яка є більшою від заявленої у позові суми заборгованості. Пункт 7 договору купівлі - продажу теплової енергії від 29.10.2012 №482 за порушення строків виконання грошового зобов'язання передбачає лише пеню, а інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не передбачає. Несвоєчасну сплату боргу відповідач пояснив закриттям бізнесу та нестачею грошей.

Ухвалою від 09.10.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 09 год. 30 хв. 06.11.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 06.11.2018 за участю представників обох сторін, господарський суд оголосив перерву до 09 год. 30 хв. 20.11.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області, про що повідомив учасників справи під розписку.

Після закінчення перерви відповідач чи його представник у судове засідання не явилися і не повідомили суд про причини неявки, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.11.2018 за участю представника позивача, останній підтримав позов з викладених у ньому підстав, а господарський суд розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи і дослідивши наявні у ній письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2012 року позивач як постачальник і відповідач як споживач уклали між собою договір купівлі - продажу теплової енергії №482 (далі - договір №482), згідно з яким постачальник зобов'язався поставити споживачеві теплову енергію на потреби опалення, підігріву води (далі - теплову енергію), а споживач зобов'язаний оплатити прийняту теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію теплоспоживального обладнання, що ним використовується.

Відповідно до п.1.2. договору №482 постачальник зобов'язується поставити споживачу теплову енергію (для опалення, підігріву води) на потреби належного відповідачу приміщення непродовольчого магазину, розташованого за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 205.

У п.6.2. договору №482 сторони передбачили, що розрахунок за теплову енергію, що споживається, здійснюється у відповідності з вимогами п. 7 ст. 276 Господарського кодексу України у формі попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 7.2.3 договору №482 передбачено, що за порушення строків виконання грошового зобов'язання, передбачених п. 6.2 договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

У період з листопада 2017 року по квітень 2018 року позивач на виконання договору №482 поставив на потреби належного відповідачу приміщення непродовольчого магазину, розташованого за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 205, теплову енергію за встановленими (регульованими) тарифами на загальну суму 31693 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком позивача стягуваної суми основного боргу.

Відповідач за платіжним дорученням від 28.03.2018№305 перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 8000 грн. 00 коп. плати за поставлену на виконання договору №482 у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року теплову енергію.

Станом на 11.09.2018 - день подання позивачем позову до господарського суду заборгованість відповідача за поставлену позивачем у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року на виконання договору №482 теплову енергію становила 23693 грн. 93 коп. (31693 грн. 93 коп. - 8000 грн. 00 коп.). Цю суму заборгованості відповідач сплатив позивачу 17.09.2018 за квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 14.09.2018 №0.0..1, тобто сплатив уже після подання позивачем позову.

За порушення встановленого п. 6.2 договору №482 остаточного строку оплати поставленої теплової енергії позивач станом на 20.08.2018 включно нарахував відповідачу до сплати передбачену п. 7.2.3 договору №482 пеню у сумі 3644 грн. 12 коп., а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 458 грн. 83 коп. та три проценти річних у сумі 373грн. 74 коп.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що cуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач, як зобов'язана за договором №482 особа, не виконав належним чином грошові зобов'язання щодо оплати поставленої йому позивачем у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року теплової енергії у встановлений цим договором строк, чим порушив право позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлену теплову енергію.

Сплата відповідачем стягуваної суми боргу за поставлену теплову енергію у розмірі 23693 грн. 93 коп. після подання позивачем позову означає про відсутність на день прийняття господарським судом цього рішення предмету спору в частині стягнення цієї суми боргу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у справі у цій частині позовних вимог.

Розрахунок стягуваної суми пені зроблений позивачем з порушенням встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку для нарахування штрафних санкцій.

За вказаний у розрахунку позивача період прострочення відповідачем оплати поставленої у період з листопада 2017 року по квітень 2018 року теплової енергії з урахуванням встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячного строку для нарахування штрафних санкцій, позивач має право на стягнення з відповідача лише 3466 грн. 95 коп. передбаченої п. 7.2.3. договору №482 пені, у тому числі:

- 75 грн. 99 коп. пені за період прострочення з 20.02.2018 по 09.03.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у листопаді 2017 року на суму 4684 грн. 92 коп.;

- 92 грн. 56 коп. пені за період прострочення з 20.02.2018 по 09.03.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у грудні 2017 року на суму 5706 грн. 79 коп.;

- 271 грн. 80 коп. пені за період прострочення з 10.03.2018 по 09.07.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у грудні 2017 року на суму 2391 грн. 71 коп.;

- 955 грн. 41 коп. пені за період прострочення з 20.02.2018 по 09.08.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у січні 2018 року на суму 5989 грн. 78 коп.;

- 1095 грн. 57 коп. пені за період прострочення з 10.03.2018 по 20.08.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у лютому 2018 року на суму 7121 грн. 70 коп.;

- 809 грн. 38 коп. пені за період прострочення з 10.04.2018 по 20.08.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у березні 2018 року на суму 6477 грн. 13 коп.;

- 166 грн. 24 коп. пені за період прострочення з 10.05.2018 по 20.08.2018 в оплаті теплової енергії, поставленої у квітні 2017 року на суму 1713 грн. 61 коп.

Інфляційні нарахування та три проценти річних за прострочення виконання грошових зобов'язань передбачені не договором №482, а ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Стягувані суми інфляційних нарахувань та трьох процентів річних позивач нарахував у відповідності з умовами договору №482 від 29.10.2012, фактичними обставинами їх виконання сторонами та вимогами чинного законодавства, тобто нарахував правильно.

Припинення відповідачем господарської діяльності і відсутність у нього достатньої кількості грошей для своєчасного виконання грошових зобов'язань за договором №482 не звільняє відповідача від відповідальності за неналежне виконання цих зобов'язань.

Таким чином, позивач у порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового стягнення з відповідача на свою користь передбаченої п. 7.2.3 договору №482 пені у сумі 3466 грн. 95 коп. та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань у сумі 458 грн. 83 коп. і трьох процентів річних у сумі 373 грн. 74 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише у частині стягнення з відповідача на користь позивача 3466 грн. 95 коп. пені, 458 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань та 373 грн. 74 коп. три проценти річних.

Позивач за платіжним дорученням від 31.08.2018 №8588 сплатив за подання позову 1762 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору у сумі 1692 грн. 27 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Яраніної Ірини Максимівни (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (вул. О. Дашковича, 62, м. Черкаси, Черкаська область, 18001, код ЄДОРПОУ 02082522) - 3466 грн. 95 коп. пені, 458 грн. 83 коп. інфляційних нарахувань, 373 грн. 74 коп. три проценти річних і 1692 грн. 27 коп. витрат на сплату судового збору.

Закрити провадження у справі в частині вимоги про стягнення 23693 грн. 93 коп. основної суми боргу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.11.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко