ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/556/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода", вул.Д.Галицького, 46, смт.Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552

про визнання недійсними

- рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 01.05.2015року.

- рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 25.03.2018року;

за участю:

Від відповідача: ОСОБА_2, (договір б/н від 30.07.2018)-адвокат

ОСОБА_3 (НОМЕР_1)-директор:

від позивача:ОСОБА_4 ( договір б/н від 03.07.2018р) -адвокат,

ОСОБА_1 ( НОМЕР_2)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області як акціонери подано позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вигода" про визнання недійсними Рішень загальних зборів учасників товариства.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.2018року заяву заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову ( вх. 10883/18 від 23.07.2018) - залишено без розгляду та повернуто заявникові.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 31.07.2018 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2018 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов"язання ОСОБА_6 про зобов"язання звільнити орендоване приміщення за адресою АДРЕСА_2, стягнення вартості користування приміщення після закінчення договору оренди, про визнання дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо оформлення протоколу від 25.01.2001 протизаконними та про анулювання нотаріально посвідченої угоди про безоплатну передачу майна товариства третім особам за протоколом - повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче провадження.

У судовому засіданні 18.10.2018 присутнім у судовому засіданні представникам сторін оголошено перерву до 23.10.2018

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження; у задоволенні вимоги позивача про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7- відмовлено.; заяву позивача 3 - ОСОБА_6 про відмову від позову ( вх.16139/18 від 24.10.2018) - задоволено, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2018 заяву позивача ОСОБА_10 від 17.10.2018 року - задоволено; виключено ОСОБА_5 із числа позивачів у справі №909/556/18, змінено предмет позову у справі №909/556/18 та подальший розгляд справи зазначено здійснювати за новою позовною вимогою - визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 25.03.2018року; рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 01.05.2015року, за результатами розгляду справи у підготовчому засіданні господарським судом постановлено ухвалу , якою закрито підготовче провадження, розгляд справи призначено по суті на 06.11.2018. Ухвалою Господарського суду від 06.11.2018, у зв"язку з відсутністю представників сторін, розгляд справі відкладено на 12.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що загальні збори акціонерів відповідача, що відбулися 01.05.2015 та 25.03.2018, скликані з порушення норм чинного законодавства та положень статуту товариства, а отже є недійсними, оскільки відповідачем порушено порядок скликання та проведення загальних зборів. Крім того, позивач зазначає що рішення прийняті 25.03.2018 були прийняті за відсутності кваруму.

Позовні вимоги заявлено на підставі ст.124 Конституції України, ст.ст. 98,116 Цивільного кодексу України, ст.58 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У судовому засіданні 12.11.2018 року до матеріалів справи позивачем надано клопотання про долучення доказів розміру судових витрат, а саме квитанція № 12-М та акт прийому-передачі від 12.11.2018.

У судовому засіданні 12.11.2018 року до матеріалів справи відповідачем надано клопотання про долучення доказів розміру судових витрат, а саме квитанція від 23.10.2018 та акт наданих послуг від 23.10.2018. При цьому будь-яких клопотань щодо відшкодування витрат на правничу допомогу від відповідача не поступало.

Слід зазначити, що позовна заява містить попередній розрахунок суми судових витрат, згідно ст. 124 ГПК України, та вимогу щодо стягнення вартості послуг із надання правничої допомоги.

Крім того, відповідачем надано для огляду у судовому засіданні , наступні документи:

-заява ОСОБА_11 від 30.03.2015року про звільнення з посади директора, (копія), наказ №1-к від 30.04.2015 (копія) протокол загальних зборів від 01.05.2016 (копія) протокол від25.03.2018 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода", (оригінал) заява від 27.02.2018 про доповнення порядку денного загальних зборів ТзОВ "Вигода", розпорядження № 1 від 15.02.2018 (порядок денний зборів) протокол реєстрації учасників ТзОВ "Вигода" від 25.03.2018 (копія) , реєстр учасників ТзОВ "Вигода", що взяли участь в Загальних зборах 25.03.208 ( копія) , реєстр учасників ТзОВ "Вигода, яким повідомлено про проведення зборів (оригінал), витяги з газети - оголошення (газета "Добра справа", газета "Свіча", (оригінал), список згрупований відправленої кореспонденції (оригінал) оригінали повідомлень про вручення від 28.02.2018 довідка № 3 від 27.03.2018 про вчинення нотаріальної дії ( засвідчення справжності підписів),( оригінал), опис документів , що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи) від 28.03.2018 (оригінал), розпорядження № 2 від 15.02.2018 голови товариства про призначення сленів лічильної комісії (копія), заява ОСОБА_3 від 15.02.2018 про скликання загальних зборів товариства "Вигода" (копія), протокол загальних зборів членів трудового колективу ТзОВ "Вигода від 25.01.201001року (копія), протокол загальних зборів ТЗОВ"Вигода" від 01.05.2015 (оригінал). Дані докази оглягнуті у судовому засіданні, копії долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

07.08.1998 було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вигода", про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

16.07.2010 року учасники Товариства з їх частками були внесені поіменно в Статут Товариства та в Державний реєстр, а також погоджено Статут Товариства.

Голова Товариства та директор Товариства ОСОБА_11 зареєструвала нотаріально 24.12.2010 року Статут Товариства і установчі документи, які були внесені 28.12.2010 року в Державний реєстр за № 000594.

01.05.2015 року були проведені загальні збори ТзОВ "Вигода", проведення яких оформлено протоколом загальних зборів. Згідно протоколу загальних зборів ТзОВ "Вигода" від 01.05.2015 присутніми були 36 акціонерів, що володіють часткою 64% в Статутному фонді товариства. Згідно протоколу загальні збори одноголосно вирішили:

1. Діяльність ОСОБА_11 на посаді директора в 2014 році визнати задовільною.

2.Розподіл прибутків за 2014рік серед членами Товариства не проводити через їх відсутність.

3.Задовольнити заяву ОСОБА_11 та звільнити її з займанної посади директора Товариства за власним бажанням з 30.04.2015 року.

4.Призначити директором Товариства ОСОБА_3 з 01 травня 2015 року.

5. Директору Товариства ОСОБА_3 впорядкувати реєстраційні документи в державних органах в зв"язку з зміною складу членів Товариства, що вибули, а саме: ОСОБА_13 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_14 (частка в товаристві 2,531646%), ОСОБА_15 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_16(частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_17 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_18(частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_19 (частка в товаристві 3,797469%о), ОСОБА_20 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_21 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_22 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_23 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_24 (частка в товаристві 1,265823%), ОСОБА_25 (частка в товаристві 3,797469%). Вказані частки членів товариства, що вибули відступлені члену товариства ОСОБА_3, частка якого становитиме 43,037965%.

6. Зобов"язати директора Товариства ОСОБА_3 до 01.08.2015 розробити перспективний план розвитку та намітити заходи щодо покращення фінансового стану підприємства.

Рішенням зборів від 01.05:2015 року ОСОБА_3 призначено директором Товариства, і всі безоплатні договори ним були перезаключено і оренда приміщень стала платною.

25.03.2018 були проведені загальні збори ТзОВ "Вигода", проведення яких оформлено протоколом загальних зборів. Згідно протоколу загальних зборів ТзОВ "Вигода" від 25.03.2018 згідно з Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вигода» на день скликання 25.03.2018 року Загальних зборів учасниками Товариства є громадяни України поіменовані у Статуті з Статутним капіталом 39500 грн.

Збори учасників Товариства скликані відповідно до чинного законодавства на вимогу учасника Товариства ОСОБА_3, який має частку в Статутному капіталі Товариства більше 20%. Голова Товариства своїми розпорядженнями визначив дату проведення Зборів, порядок денний зборів і зобов"язав директора Товариства ОСОБА_3 забезпечити дотримання підготовки в проведені Зборів, а також призначила своїм розпорядженням членів лічильної комісії для забезпечення обліку учасників Товариства, що взяли участь в Зборах та результатів їх голосування на Зборах.

Згідно з Протоколом реєстрації учасників Зборів, у роботі Зборів брали участь 14 учасників Товариства , що володіють у сукупності 74,684 відсотками Статутного капіталу Товариства, що засвідчено їх особистими підписами в Реєстрі учасників, що взяли участь у Зборах. Член лічильної комісії ОСОБА_26 відмовилась від підпису в Протоколі, що засвідчено підписами трьох учасників Товариства. Лічильна комісія встановила достатню кількість наявних учасників Товариства на цих Зборах і визнала Збори повноважними для вирішення питань, віднесених до їх компетенції. Повідомлення про день, час та місце проведення цих зборів учасників Товариство завчасно надано учасникам Товариства Поштою з повідомленням про вручення і через пресу відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями з тих підстав, що дані рішення, за твердженням позивача, внаслідок допущених під час організації та проведення загальних зборів порушень вимог законодавства порушили права ОСОБА_1, як акціонера ТзОВ "Вигода" на участь в управлінні товариством, зокрема, приймати участь в загальних зборах акціонерів і голосувати особисто або через представників, а також право обирати та бути обраним до органів управління товариством, позивач просить визнати такі рішення недійсними згідно поданого до господарського суду позову у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд враховує таке.

Предметом позовних вимог, а відтак і даного судового розгляду є визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ТзОВ "Вигода" від 01.05.2015 від 25.03.2018 року у зв'язку з недотриманням відповідачем законодавчих норм при їх скликанні та проведенні, що призвело до порушення права позивача на управління товариством, зокрема, права на участь у загальних зборах та неможливість голосувати з питань порядку денного загальних зборів акціонерів, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася із даним позовом до суду.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Звертаючись до суду, позивач самостійно обирає спосіб захисту, передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України. Зазначений перелік способів захисту цивільного права не є вичерпним, зокрема у ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Судом встановлено, що позивач на момент проведення загальних зборів мав частку у статутному капіталі ТОВ "Вигода" у розмірі 1,265823% .

Таким чином, ОСОБА_1 як акціонер Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" , має корпоративні права у товаристві, та має право оскаржити до господарського суду рішення загальних зборів акціонерів ТзОВ "Вигода"

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 159 Цивільного кодексу України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Порядок скликання і проведення загальних зборів, а також умови скликання і проведення позачергових зборів та повідомлення акціонерів встановлюються статутом товариства і законом.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства.

Відповідно до п. 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Пунктом 2.14 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України передбачено, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Аналогічна правова позиція закріплена у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-39гс14).

Згідно з приписами ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до приписів п. 2.25 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин" обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Відповідно до п. 8.1. Статуту ТзОВ "Вигода" в редакції, затвердженій протоколом № 1 від 25.01.2001, органом управління Товариства є Загальні збори акціонерів Товариства, Загальні збори є вищим органом Товариства.

Відповідно до п.8.15 Статуту управління поточною діяльністю Товариства здійснюється виконавчим органом- директором.

У Загальних зборах можуть брати участь особи, що включені до складеного у встановленому чинним законодавством порядку переліку учасників товариства, які мають право на таку участь, або для участі у Загальних зборах акціонер може призначити свого представника (п. 8.1 Статуту).

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників визначаються Законом України "Про господарські товариства".

Відповідно до статті 111 Закону України "Про господарські товариства" законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Статтею 113 Цивільного кодексу України передбачено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України "Про господарські товариства", статтею 140 Цивільного кодексу України, товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (частина 3 статті 167 Господарського кодексу).

Згідно частин 1 та 2 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", яка кореспондується з приписами частин 1 та 2 статті 116 Цивільного кодексу України, учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі (статті 58 Закону України "Про господарські товариства").

Своє право брати участь в управлінні справами товариства учасники реалізують через загальні збори учасників товариства, які є вищим органом товариства (частина 1 статті 145 Цивільного кодексу України).

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (частина 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства").

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (частина 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства").

Всупереч вказаним приписам чинного законодавства господарському суду не надано доказів повідомлення у вищезазначений спосіб про проведення Загальних зборів акціонерів ТзОВ "Вигода" 01.05.2015року.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив відсутність у нього доказів щодо повідомлення про проведення 01.05.2015 Загальних зборів акціонерів ТзОВ "Вигода".

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач володіє тільки 1,265823 % розміру частки у статутному фонді Товариства, що є малою часткою для впливу для прийнятті рішень.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем під час скликання та проведення Загальних зборів 01.05.2015 допущені порушення законодавства, що тягне за собою визнання недійсними рішень, які прийняті на таких Загальних зборах, що оформлені протоколом від 01.05.2018

Для визнання недійсними рішень загальних зборів Товариства необхідно встановити факт порушення цими рішеннями прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника товариства, тобто його корпоративних прав.

Стосовно порушення прав позивача прийняттям оскаржуваного рішення, то господарський суд, на підставі ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховує правову позицію Верховного Суду, що висловлена у п. 43 постанови Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 907/167/17: "Позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.".

Отже, незважаючи на невелику кількість розміру акцій ТзОВ "Вигода", що перебувають у власності позивача, порушення при проведенні загальних зборів акціонерів порушили його права, як акціонера, оскільки позбавили його не лише права на голосування при прийнятті рішень на таких загальних зборах, а й інших прав, як акціонера ТзОВ "Вигода", зокрема, право бути обраним чи пропонувати свою кандидатуру на посаду члена органів управління Товариства, право надавати пропозиції стосовно питань для включення їх до порядку денного зборів тощо.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів" обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обставини проведення Загальних зборів мають підтверджуватись відповідними документами, як-то докази персонального повідомлення кожного учасника товариства , зазначеного в Статуті товариства.

Виходячи з вищенаведених норм законодавства та встановлених фактичних обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними рішення загальних зборів акціонерів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 01.05.2015року, як таких, що порушують наведені вище вимоги Закону України "Про господарські товариства " - корпоративні права акціонера ОСОБА_1.

Стосовно позовних вимог про визнання недійсним наступного рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 25.03.2018 року господарський суд зазначає наступне.

Право доступу до правосуддя є одним із фундаментальних прав, гарантованих, зокрема, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суди повинні здійснювати правосуддя (стаття 124 Конституції України). Прийняте рішення повинно призводити до змін у правовому становищі сторін. Європейський суд з прав людини, у справі "Delcourt v. Веlgіum", зазначив, що "...стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, мас бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права...".

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до п. 4. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 25.03.2018 ґрунтуються на тому, що рішення прийняте загальними зборами прийнято за відсутності кворуму та нелегетимним директором товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" до прав учасника товариства віднесено права брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

25.03.2018 відбулися загальні збори, оформленого протоколом від 25.03.2018 року

Виходячи з тексту протоколу реєстрації учасників товариства від 25.03.2018року на зборах були присутні учасники 15 акціонерів. Членами лічильної комісії зазначено : ОСОБА_26, ОСОБА_31, ОСОБА_28. Член лічильної комісії ОСОБА_32, від підпису відмовилася, в присутності трьох учасників товариства а саме ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29

Відповідно до Протоколу загальних зборів учасників від 25.03.2018 рішення приймались 4 акціонерами, з часткою 60,759% в статутному капіталі товариства, а саме ОСОБА_27- 1, 265823%, ОСОБА_28-1,265823%, ОСОБА_3- 56,962018% та ОСОБА_29-1,265823%.

Відповідно до рішення загальних зборів від 01.05.2015 члени товариства відступили ОСОБА_3 свої частки, а саме - 43,037965%. Проте, вказане рішення визнано судом недійсне. Виходячи з наведеного частка ОСОБА_3 становить -20,25316%.

Суд приходить до висновку що рішення приймалися на загальних зборах, на яких було присутні засновники, які володіли лише 24,050629% статутного фонду.

Статтею 113 Цивільного кодексу України встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства», товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, виключення учасника із товариства.

Збори учасників Товариства вважаються правомочними, якщо на них присутні учасники або їх повноважні представники, які у сукупності володіють більш ніж 60 % голосів ( п.8.1 Статуту)

Таким чином, обов'язковою умовою дотримання процедури проведення загальних зборів товариства та його законності є наявність кворуму, який визначається реєстраційною комісією на момент закінчення реєстрації членів товариства для участі у загальних зборах товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час проведення загальних зборів товариства, оформлених протоколом № 1 від 21.03.2013, не дотримався обов'язкових умов, які є основою дійсності прийнятих на зборах рішеннях.

Відповідачем подано для огляду оригінали наступних документів. реєстр учасників товариства "Вигода", яким повідомлено про проведення загальних зборів 25.03.2018 витяги з газет "Добра справа "та "Свіча", список № 215 згрупованих повідомлень та трекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відповідно до ст . 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Отже, враховуючи відсутність кворуму на під час проведення загальних зборів акціонерів "Вигода", суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю , оформлене протоколом від 25.03.2018 - недійсним.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем під час скликання загальних зборів, оформлених протоколом 01.05.2015 та під час проведення загальних зборів, оформлених протоколом 25.03.2018, не дотримано обов'язкових умов, які є основою дійсності прийнятих на зборах рішень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, визнає недісними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 01.05.2015, оформлене протоколом загальних зборів від 01.05.2015року, визнати недісними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" від 25.03.2018, оформлене протоколом загальних зборів від 25.03.2018року.

Щодо вимоги позивач про відшкодування витрат пов"язаних з наданням правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність відповідно порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відшкодовуються витрати, які були здійснені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь - якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Рішенням Конституційного суду України від 11.07.2013р. №6-рп/2013 у справі №1-4/2013 у справі за конституційним зверненням приватного малого підприємства-фірми "Максима" щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 59 Конституції України, частини першої статті 44 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) справи про відшкодування витрат на юридичні послуги у господарському судочинстві визначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 44 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), згідно з яким до судових витрат віднесені, зокрема, витрати, пов'язані, з оплатою послуг адвоката, у контексті статті 59 Конституції України потрібно розуміти так, що до складу судових витрат на юридичні послуги, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарському судочинстві, належать суми, сплачені такою особою, якщо інше не передбачено законом, лише за послуги адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано квітанція № 12-м та акт виконаних робіт на 6700грн. підписаний замовником ОСОБА_1 та виконавцем ОСОБА_30

Суд, розглянувши подані документи, відмовляє щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з правничою допомогою, на загальну суму 6 700 грн., оскільки

- згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги;

- відповідно до ст. 30 даного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Жодних інших доказів, зокрема, копії договору, копії свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, копії ордеру, матеріали справи не містять.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 справа East/West Alliance Limited проти України зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача..

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.73-75, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недісними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" (вул. Д Галицького, 46, Долинського районі, Івано-Франківської області, ) від 01.05.2015, оформлене протоколом загальних зборів від 01.05.2015 року.

Визнати недісними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" (вул. Д Галицького, 46, Долинського районі, Івано-Франківської області, ) від 25.03.2018, оформлене протоколом загальних зборів від 25.03.2018року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вигода" (вул. Д Галицького, 46, Долинського районі, Івано-Франківської області, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, НОМЕР_2 виданий Долинським РВУ МВС України в Івано-Франківській області, ІПК НОМЕР_3)- 3524,00грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.11.2018

Суддя Шкіндер П.А.