ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

15.11.2018 Справа № 905/1369/18

Позивач: Державне підприємство Регіональні електричні мережі, м. Київ (в особі Донецької філії, м.Мирноград Донецької обл.)

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ, м. Слов`янськ Донецької обл.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: фізична особа-підприємець Мінін Андрій Вікторович, м.Торецьк Донецької обл.

про стягнення заборгованості 274 525,33 грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: Ковалевський Т.Г. за дов.

відповідача: не з`яв.

3-ї особи: не з`яв.

Державне підприємство Регіональні електричні мережі звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ 274 525,33 грн. заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію, у тому числі:

· 271 285,65 грн. - активна електроенергія;

· 3 239,68 грн. - послуги з перетікання реактивної електроенергії.

Ухвалою від 25.07.2018 позовну заяву залишено без руху у зв`язку із відсутністю у позовній заяві всупереч п.п 8, 9 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Для усунення виявлених недоліків встановлено строк у десять календарних днів, починаючи з наступного дня після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.08.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій виявлені недоліки були виправлені.

Ухвалою від 03.08.2018 провадження у справі відкрито, підготовче засідання призначене на 27.08.2018 о 10:40год.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне:

Між Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» (Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Мініним Андрієм Вікторовичем (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії від 21.05.2012 № 1-44, за яким Постачальник зобов`язався постачати електричну енергію Споживачу за об`єктом - нежитлова будівля, Донецька область, м. Торецьк (станом на 2015 рік - м. Дзержинськ), смт. Новгородське, вул. Петровського, 20.

У зв`язку із несплатою за спожиту електроенергію, ФОП Мініну А.В. неодноразово надсилалися повідомлення про необхідність сплати заборгованості та відключення від постачання електроенергії, в разі несплати. У зв`язку з ненаданням відповіді, був виданий наряд та на об`єкт ФОП Мініна А.В. направлені представники Дзержинського енергоуправління Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі», які з`ясували, що на території цеху, який належить третій особі, розташована військова частина польова пошта НОМЕР_1 , яка не допустила представників енергоуправління на об`єкт.

При повторному направленні представників Дзержинського енергоуправління на даний об`єкт, сумісно з представниками військової частини було знято покази засобу обліку електроенергії, які були зафіксовані у листі від 26.06.2015 р. Військовим було роз`яснено порядок поставки електроенергії на об`єкт.

24.11.2015 р. Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» отримала лист за підписом заступника командира з тилу військової частини з показами засобу обліку електроенергії, у якому зазначалося, що на об`єкті, який належить ФОП Мініну А.В. розташувалася ремонтно-технічна база військової частини НОМЕР_2 .

В травні 2015 року Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» була повідомлена про розташування на об`єкті, який належить третій особі, військової частини пп НОМЕР_3 .

Постачання електроенергії на вищевказаний об`єкт третьої особи здійснює ДП «Регіональні електричні мережі» згідно території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) згідно з переліком місцевих (локальних) електричних мереж, які визначають межі території ліцензованої діяльності, затвердженої постановою НКРЕЕ від 02.10.2014 р. №61.

Відповідно до статті 26 Закону України Про електроенергетику (діяв на момент виникнення та дії спірних відносин) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ, затверджених Постановою НКРЕЕ від 31.07Л996 р. № 28, передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 ПКЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору.

Згідно п. 8.7. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448, КЕВ (КЕЧ) або військові частини оформляють договори про надання військовим частинам комунальних послуг та енергоносіїв з відповідними підприємствами та організаціями.

КЕВ (КЕЧ) відповідає за своєчасне проведення розрахунків за спожиті військовою частиною комунальні, послуги та енергоносії в межах встановлених лімітів.

Відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційний відділ міста Луганськ, затвердженого начальником Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління 14.11.2014 року, одним із основних завдань КЕВ є забезпечення військових частин енергоносіями.

Донецька філія неодноразово листами від 31.08.2015р. №853, 11.05.2016р. №914 зверталася до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ з питання укладення договору про постачання електроенергії та сплати за спожиту електроенергію. Але, договори, з причин, не залежних від ДП «Регіональні електричні мережі», укладено не було. У зв`язку з цим та утвореною заборгованістю, 12.08.2016 року об`єкт ФОП Мінін А.В. відключено від електропостачання. 3 моменту відключення по сьогоднішній день на нежитлову будівлю третьої особи електропостачання не здійснюється.

За час самовільного, бездоговірного споживання електричної енергії військовими частинами В0829, В2950 та В2250 утворилася заборгованість в розмірі:

271 285,65 грн. - активна електроенергія;

3 239,68 грн. - послуги з перетікання реактивної електроенергії.

Дана заборгованість розрахована на підставі показів засобів обліку електроенергії, які щомісяця знімалися представниками енергоуправління Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі» разом із представниками військових частин.

Перебування військових частин на об`єкті ФОП Мінін А.В. підтвердив начальник Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України у листі від 02.10.2017 р. №303/2/7-693.

4 грудня 2017 року позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості за самовільно спожиту електроенергію. У відповідь на претензію відповідач повідомив, що не має підстав для оплати за спожиту електроенергію, але визнає дислокацію військових частин на об`єкті ФОП Мінін А.В.

Ухвалою від 27.08.2018 з огляду на те, що заборгованість, яка є предметом позову, спожито на об`єкті, який належить, як зазначив позивач у позові, на праві власності ФОП Мініну А.В., рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки ФОП Мініна А.В. щодо позивача, господарський суд залучив за власною ініціативою до участі у справі ФОП Мініна А.В. як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Відповідач позов не визнав з посиланням на те, що:

Позивач мав можливість надіслати Квартирно-експлуатаційному відділу міста Луганськ як субспоживачу проект договору, але не зробив цього.

Згідно п. 5 ПКЕЕ України споживання електричної енергії без договору не допускається, про що сам позивач вказав у позові, тому він мав, як спеціалізована і компетентна організація, надіслати субспоживачу проект договору, витримати процесуальні строки і укласти договір.

Згідно п. 5.7. ПКЕЕ України, якщо у разі укладання договору про постачання електричної енергії між постачальником електроенергії та основним споживачем, до технологічних електричних мереж якого приєднані електроустановки іншого суб`єкта (субспоживача), у ньому зазначаються додатково такі умови:

1) відомості про приєднані електроустановки інших суб`єктів господарювання та їх власників;

2) обсяги передачі електричної енергії в електричні мережі інших суб`єктів господарювання;

3) порядок припинення електропостачання субспоживачів у передбачених цими Правилами випадках;

4) порядок розрахунку втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача (основного споживача), пов`язаних з передачею електричної енергії в електроустановки інших суб`єктів господарювання;

5) порядок розрахунку балансу електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача (основного споживача);

6) порядок передачі даних про обсяги переданої електричної енергії в електроустановки інших суб`єктів господарювання, у тому числі у випадках порушення розрахункового обліку електричної енергії у цих суб`єктів господарювання.

Всіх заходів, щодо укладання договору про постачання електричної енергії позивач не здійснив.

27.09.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначив наступне.

Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» неодноразово листами від 31.08.2015 №853, 11.05.2016 №914 зверталась до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ з питання укладення Договору про постачання електроенергії та сплати за спожиту військовою частиною електроенергію.

Відповідач вважає військові частини, які розташовувалися на території об`єкту ФОП Мінін А.В. субспоживачем.

Але, даний факт не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕЕ від 31.07.1996 №28 (які діяли на момент дії спірних відносин), субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача.

Військові частини не приєднували власні електроустановки до мереж основного споживача - ФОП Мінін А.В., а користувалися електроустановкою основного споживача без належних підстав, тобто мали бути основними споживачами.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач мав можливість надіслати проект договору про постачання електричної енергії відповідачу, повідомляю, що вищевказані договори є специфічними, що не надає можливості надіслати підписані проекти договорів контрагенту разом із пропозицією укласти договори.

Згідно ПКЕЕ, ініціатором укладання договорів про постачання електричної енергії може бути тільки споживач.

Так, перед складанням таких договорів, електропостачальній організації необхідно отримати від споживача певні документи, передбачені п. 5.4. ПКЕЕ.

Крім того, предметом даного позову є саме «стягнення заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію», тобто за період бездоговірного споживання електроенергії.

Перебування військових частин у спірний період на території об`єкту ФОП Мінін А.В. підтверджено листом Начальника головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України від 0210.2017 р. та визнається самими військовими частинами шляхом подання позивачу листів від 26.06.2015 р., 24.11.2015 р. та 12.05.2016 р.

12.10.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив наступне.

Договір між позивачем і відповідачем не укладено у зв`язку з бездіяльністю відповідача, який не провів належної роботи з укладення договору про постачання електричної енергії на об`єкті ФОП Мінін А.В. Однак позивач не вказав, які саме дії відповідач не здійснив для укладення договору. Крім того. п. 5.3 Правил користування електричною енергією, затверджених НКРЕЕ від 31.07.1996р. №28 зобов`язує постачальника електричної енергії, як спеціалізовану організацію, надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії від 21.05.2012р. № 1-44.

У даному випадку діяв п. 5.19 ПКЕЕ, який регулює укладення договору між основним споживачем, тобто ФОП Мінін А.В. і субспоживачем, тобто військовою частиною. Основний споживач узгоджує зміни до свого договору з основним постачальником електричної енергії, тобто з позивачем. Узгоджується потужність, режим перетікання реактивної енергії та якість електричної енергії. Всього цього позивачем зроблено не було.

Позивач звернув увагу на листування, яке стосувалося налагодження електропостачання відповідачу.

Однак у листі від 26.06.2015р. йдеться про ремонт енергопостачальних засобів на об`єкті ФОП Мінін А.В., тобто постачання електроенергії в той час для в/ч п.п. НОМЕР_1 було не можливим.

У листі № 853 від 31.08.2015р. позивач повідомив Квартирно-експлуатаційному відділу м. Луганськ про підключення об`єкту Міністерства оборони України до ФОП Мінін А.В.

Однак, не зрозуміло, як позивач міг підключити військовий об`єкт, не знаючи яка повинна бути потужність, які обсяги передачі електричної енергії, який клас напруги та т.п.

У листі № 914 від 11.05.2016р. позивач повторив зміст листа №853 від 31.08.2015р. і повідомив, що 17.05.2016р. буде здійснено відключення об`єкт відповідача.

У листі № 286 від 12.05.2016р. позивач повідомив відповідача, що з метою розміщення військової частини п.п. В 2250 просив укласти договір оренди та договори на відшкодування комунальних послуг з балансоутримувачем ФОП Мінін А.В. з 01.05.2016р., хоча у відповіді на відзив вказав військову частину НОМЕР_4 , яка в листуванні не була вказана.

У відповіді на відзив позивач вказав, що військові частини не приєднували власні електроустановки до мереж основного споживача ФОП Мінін А.В., а користувались електроустановкою основного споживача без належних підстав.

Тоді не зрозуміло чому позивач у листі № 853 від 31.08.2015р. повідомляв, що об`єкти відповідача все ж були підключені до об`єктів ФОП Мінін А.В. В такому випадку позивачу слід звернутись з позовом до ФОП Мінін А.В. Крім того, якщо позивач вважав що електричною енергією користувались безпідставно він мав згідно п. 7.7 ПКЕЕ здійснити відключення відповідних об`єктів.

Третя особа свого представника у судове засідання не направила, свого ставлення до спору, який виник між сторонами, не роз`яснила.

Ухвалою від 25.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 01.11.2018.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Як зазначає позивач в позовній заяві, між Державним підприємством «Регіональні електричні мережі» (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Мініним Андрієм Вікторовичем (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії від 21.05.2012 № 1-44, за яким постачальник зобов`язався постачати електричну енергію споживачу за об`єктом - нежитлова будівля, Донецька область, м. Торецьк (станом на 2015 рік - м. Дзержинськ), смт. Новгородське, вул. Петровського, 20.

У зв`язку із несплатою за спожиту електроенергію, ФОП Мініну А.В. неодноразово надсилалися повідомлення про необхідність сплати заборгованості та відключення від постачання електроенергії, в разі несплати. У зв`язку з ненаданням відповіді, був виданий наряд та на об`єкт ФОП Мініна А.В. направлені представники Дзержинського енергоуправління Донецької філії ДП «Регіональні електричні мережі», які з`ясували, що на території цеху, який належить третій особі, розташована військова частина польова пошта НОМЕР_1 , яка не допустила представників енергоуправління на об`єкт.

При повторному направленні представників Дзержинського енергоуправління на даний об`єкт, сумісно з представниками військової частини було знято покази засобу обліку електроенергії лічильника (осередок №13), які були зафіксовані у листі від 26.06.2015 р., а саме: А+ 03413,074, R+ 2460,156, R- 840,972.

Військовим було роз`яснено порядок поставки електроенергії на об`єкт.

Зі змісту листа також можна зробити висновок, що 26.06.2015 р. об`єкт було підключено до електромережі.

24.11.2015 р. Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» отримала лист за підписом заступника командира з тилу військової частини НОМЕР_2 , у якому з метою забезпечення господарської діяльності і створення ремонтно-технічної бази військової частини на об`єкті (підприємстві), який належить ФОП Мініну А.В. було висловлене прохання відновити енергопостачання. В листі також зазначені покази засобу обліку електроенергії лічильника (осередок №13), а саме: А+ 3569,695, R+ 2556,549, R- 860,713.

Зі змісту листа можна зробити висновок, що 24.11.2015 р. об`єкт було підключено до електромережі.

В травні 2016 року Донецька філія ДП «Регіональні електричні мережі» була надана копія листа №286 від 12.05.2016 за підписом командира військової частини пп НОМЕР_3 , адресованого відповідачеві Квартирно-експлуатаційному відділу міста Луганськ. В цьому листі командир військової частини просив т.в.о. начальника КЕВ з метою розміщення військової частини на об`єкті, належному ФОП Мініну А.В. за адресою: АДРЕСА_1 укласти з 01.05.2016 року договір оренди і договори про відшкодування комунальних послуг з фізичною особою-підприємцем Мініним Андрієм Вікторовичем. В листі покази засобу обліку електроенергії не зазначені, вказаний тільки обсяг споживання електроенергії 12 900 кВт на місяць.

Постачання електроенергії на вищевказаний об`єкт третьої особи здійснює ДП «Регіональні електричні мережі» згідно території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) згідно з переліком місцевих (локальних) електричних мереж, які визначають межі території ліцензованої діяльності, затвердженої постановою НКРЕЕ від 02.10.2014 р. №61.

Як вбачається з матеріалів справи Донецька філія неодноразово листами від 31.08.2015р. №853, 11.05.2016р. №914 зверталася до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ з питання укладення договору про постачання електроенергії та сплати за спожиту електроенергію. Договори укладено не було.

12.08.2016 року об`єкт ФОП Мінін А.В. відключено від електропостачання.

Перебування військової частини пп НОМЕР_3 на об`єкті ФОП Мінін А.В. також підтвердив начальник Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України у листі від 02.10.2017 р. №303/2/7-693, копія якого міститься в матеріалах справи.

Надані позивачем документи підтверджують:

- факт знаходження підрозділів військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 на об`єкті, належному ФОП Мініну А.В. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- факт підключення цього об`єкту до електромережі 26.06.2015 р. і 24.11.2015 р.;

- покази засобу обліку електроенергії лічильника (осередок №13) станом на 26.06.2015 р. і 24.11.2015 р.,

Проте, з наявних в матеріалах справи документів не можливо встановити строки, протягом яких підрозділи військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 знаходились на об`єкті, належному ФОП Мініну А.В. за адресою: с. Новгородське, вул. Петровського, 20 і покази лічильника (осередок №13) на момент звільнення (залишення) цього об`єкту.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів, на підставі яких господарський суд міг би встановити період, протягом якого військові частини займали об`єкт, належний ФОП Мініну А.В. за адресою: АДРЕСА_1 та період, протягом якого вони користувалась електричною енергією і, як наслідок, не можливо встановити кількість і вартість спожитої саме військовими частинами електроенергії і підрахувати суму, яку відповідач має сплатити позивачеві, у зв`язку з чим господарський суд вважає позовні вимоги такими, що належними та допустимими доказами не доведені і такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (в особі Донецької філії, м.Мирноград Донецької обл.) до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Луганськ про стягнення 274 525,33 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Інформацію по справі що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2018р.

Суддя В.І. Матюхін