РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2018Справа № 910/22890/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Рокфеллоу ОЮ»
доФізичної особи-підприємця Устимович Наталії Юріївни
проприпинення порушення прав на корисну модель
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Гаврищук Н.Є.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рокфеллоу ОЮ» (надалі - «Товариство») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Устимович Наталії Юріївни (надалі - «Підприємець») про припинення порушення прав на корисну модель.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без дозволу позивача як власника патенту на корисну модель «Мультимедійний розважальний комплекс» використовує у своїй діяльності таку модель мультимедійного розважального комплексу у власному закладі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Василя Липківського, 18, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача припинити дії з використання запатентованої корисної моделі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 17.01.2018.

15.01.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що факт використання у закладі відповідача корисної моделі «Мультимедійний розважальний комплекс», право на використання якої охороняється патентом НОМЕР_1, відсутній, а позивачем не доведено у чому саме полягає аналогія продукту, що пропонується відповідачем у власному закладі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2018 призначено у справі №910/22890/17 судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

25.05.2018 до канцелярії суду від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності надійшов лист №264/4-1-10/358 від 21.05.2018, відповідно до якого матеріали справи №910/22890/17 повернуто до Господарського суду міста Києва без проведення судової експертизи, у зв'язку з несплатою її вартості у встановлені строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2018 у справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

10.10.2018 до канцелярії суду від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності надійшов лист №750/4-1-17/646 від 03.10.2018, відповідно до якого матеріали справи №910/22890/17 повернуто до Господарського суду міста Києва без проведення судової експертизи, у зв'язку з несплатою її вартості у встановлені строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.11.2018.

В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представників позивача в іншому судовому засіданні.

Судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з огляду на те, що на підставі ст. 56 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України позивач не був позбавлений можливості уповноважити будь-яку іншу особу для представництва власних інтересів.

Більш того судом враховано, що до вказаного клопотання представником позивача не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження викладених в такому клопотанні тверджень про необхідність перебування в іншому судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2013 в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі було зареєстровано патент на корисну модель НОМЕР_1 «Мультимедійний розважальний комплекс», власник - ОСОБА_3.

08.04.2016 Державна служба інтелектуальної власності України розглянула заяву правонаступника власника патенту ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) про публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність» та внесення до Державного реєстру патентів України на корисні моделі відомостей про передачу права власності на корисну модель і прийняла рішення опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» та внести до Державного реєстру патентів України на корисні моделі відомості про передачу права власності на корисну модель, відповідно до яких право власності на корисну модель «Мультимедійний розважальний комплекс», патент України НОМЕР_1, передається власником патенту ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Спір у справі виник у зв'язку з використанням відповідачем у своїй господарській діяльності аналогічної моделі мультимедійного розважального комплексу без дозволу позивача як власника патенту.

Зокрема, позивач вказує, що відповідачем використовується модель мультимедійного розважального комплексу в закладі «PlacZabaw», який належить відповідачу на праві власності та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Василя Липківського, 18.

Крім того, позивач зазначає, що на сайті антикафе «PlacZabaw» розміщено інформацію про послуги, які надаються у закладі та фото приміщень, з яких вбачається використання аналогічної моделі мультимедійного розважального комплексу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України належать, зокрема, корисні моделі.

Відповідно до частини другої статті 460 Цивільного кодексу України об'єктом корисної моделі може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології.

Крім того, за змістом частини другої статті 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 462 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на корисну модель засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу.

За змістом ст. 463 Цивільного кодексу України суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є: 1) винахідник, автор промислового зразка; 2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом.

Як встановлено судом, 08.04.2016 Державна служба інтелектуальної власності України прийняла рішення опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» та внести до Державного реєстру патентів України на корисні моделі відомості про передачу права власності на корисну модель, відповідно до яких право власності на корисну модель «Мультимедійний розважальний комплекс», патент України НОМЕР_1, власником патенту ОСОБА_3 - товариству «ОСОБА_4.».

Станом на момент звернення до суду із даним позовом позивач є власником корисної моделі «Мультимедійний розважальний комплекс» 25.04.2016 року.

За приписами частини 1 статті 464 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: 1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Позивач вважає, що відповідачем у власному закладі «PlacZabaw» використовується аналогічна модель мультимедійного розважального комплексу, яка підпадає під захист Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Відповідно до приписів ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу. Права, що випливають з патенту (деклараційного патенту) на секретний винахід чи з деклараційного патенту на секретну корисну модель, діють від дати внесення інформації про нього до відповідного Реєстру.

При цьому, патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

Використанням винаходу (корисної моделі) визнається:

виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях;

Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй.

Як вбачається із опису до патенту на корисну модель НОМЕР_1 «Мультимедійний розважальний комплекс», формула вказаної моделі становить:

1. Мультимедійний розважальний комплекс, який складається із місяця адміністратора, що є пристроєм обробки інформації з таймером реального часу та має зв'язок із іншими приміщеннями комплексу, розташованих в інших приміщеннях з місцями для користувачів, який відрізняється тим, що приміщення для користувачів містять звукоізоляцію, комплект акустичної системи, проекційний екран площею від 1 кв.м, на який виводиться інформація за допомогою ресиверу та/або проектору, та/або системи караоке, та/або медіа-програвачу, та/або TV-тюнеру, та/або комп'ютеру, та/або системи супутникового телебачення, через мережевий фільтр з стабілізатором мережевого живлення керуються кожен окремо та/або разом з місяця адміністратора.

2. Пристрій за п. 1, який відрізняється тим, що пристрої для вводу інформації TV-тюнеру, комп'ютер, система караоке, система супутникового телебачення підключені до мережі Інтернет.

3. Пристрій за п. 1, який відрізняється тим, що приміщення додатково оснащується системою підсилювача звуку, а пристрої вводу та виводу інформації дистанційним пультом керування.

Описом до патенту на визначену корисну модель встановлено, що технічною задачею, на вирішення якої направлена корисна модель, є створення пристрою, що завдяки технічному та побутовому оснащенню приміщень, що поєднані між собою місцем адміністратора, завдяки ефективній звукоізоляції (шумоізоляції), збільшить якість сприйняття та ефект присутності при відео розвагах для перегляду відео файлів, телевізійних трансляцій, гри на комп'ютерних приставках, гри у настільні неазартні ігри, співу в караоке, проведення та майстер-класів тощо.

Відповідно до п. 6.6.1 Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 р. № 22 (надалі - Правила), суть винаходу (корисної моделі) виражається сукупністю суттєвих ознак, достатніх для досягнення технічного результату, який забезпечує винахід (корисна модель). Ознаки належать до суттєвих, якщо вони впливають на технічний результат, якого можна досягти, тобто перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із зазначеним результатом.

Пунктом 7.3.1 Правил визначено, що пункт формули винаходу (корисної моделі) складається, як правило, з обмежувальної частини, яка включає ознаки винаходу (корисної моделі), які збігаються з ознаками найближчого аналога, у тому числі родове поняття, що характеризує призначення об'єкта, та відмітної частини, яка включає ознаки, що відрізняють винахід (корисну модель) від найближчого аналога.

Тобто, обмежувальна частина пункту формули винаходу містить суттєві ознаки винаходу, які співпадають з ознаками найближчого аналога (прототипу), а відмінна - суттєві ознаки, що відрізняють винахід від прототипу.

Суттєвими називаються ознаки, кожна з яких необхідна, а всі разом - достатні для досягнення технічного результату. Іншими словами, ознаки належать до суттєвих, якщо вони впливають на технічний результат, тобто перебувають з ним у причинно-наслідковому зв'язку.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

Матеріали заявки та опис винаходу (корисної моделі) повинні містити не тільки посилання на призначення заявленого об'єкта винаходу (для нових хімічних сполук - його можливе застосування), а й описані засоби та методи, за допомогою яких можливе здійснення винаходу (корисної моделі) в тому вигляді, як він охарактеризований в будь-якому пункті формули, та підтвердження такого здійснення.

Таким чином, визначення об'єктів корисної моделі здійснюється за формулою корисної моделі.

Отже, для вирішення спору у даній справі слід було вирішити питання про те, чи використана у закладі «PlacZabaw» під час та/або при наданні послуг у приміщенні, що розташоване за адресою: вул. Василя Липківського, 18, м. Київ, кожна ознака корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом України НОМЕР_1, або ознака, еквівалентна їй.

У зв'язку з викладеним, судом було задоволено клопотання позивача та призначено у даній справі експертизу об'єктів інтелектуальної власності (ухвали суду від 24.01.2018 та 16.07.2018), проте така експертиза не була проведена у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвал суду щодо попередньої оплати вартості експертизи, що підтверджується листами Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності №264/4-1-10/358 від 21.05.2018 та №750/4-1-17/646 від 03.10.2018.

За змістом ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У поданому до суду 24.01.2018 клопотанні про призначення експертизи винаходів і корисних моделей позивач вказував на те, що для встановлення обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а саме факт використання запатентованої корисної моделі «Мультимедійний розважальний комплекс» відповідачем.

З цим твердженням суд погодився та визнав за необхідне призначити у справі судову експертизу з метою встановлення факту використання у закладі відповідача кожної ознаки корисної моделі, що включена до незалежного пункту формули за патентом України НОМЕР_1, або ознаки, еквівалентної їй, та отримання висновку експерта як належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, позивачем не було виконано вимоги ухвали суду, направлені на проведення експертизи та отримання висновку експерту, у зв'язку з чим експертною установою матеріали справи №910/22890/17 були повернуті до суду без виконання ухвал від 24.01.2018 та 16.07.2018.

Відповідно до ч. 9 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, з урахуванням того, що неотримання висновку експерта як належного та допустимого доказу на підтвердження факту використання відповідачем у своїй господарській діяльності аналогічної моделі мультимедійного розважального комплексу, відбулося у зв'язку з невиконанням позивачем без поважних причин вимог ухвал суду від 24.01.2018 та 16.07.2018, обставини допущення відповідачем порушення прав позивача як власника патенту в даному разі вважаються невстановленими.

Виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Щодо порушеного права суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності жодних порушених його прав як власника патенту на корисну модель «Мультимедійний розважальний комплекс», на захист яких був би спрямований даний позов.

У даному випадку судом прийнято до уваги, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру. На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним, та скаржиться на те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції йому не було надано жодних можливостей подати до суду скаргу. Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» (див. рішення Суду у справі Наталія Михайленко проти України, no.49069/11, від 30.05.2013).

Відтак, оскільки позивачем не було доведено суду належними та допустимими доказами порушення його прав та законних інтересів відповідачем, господарський суд дійшов висновку про відсутність у позивача в межах даної справи матеріального суб'єктивного права, на захист якого подано позов, що є підставою для відмови в задоволенні даного позову.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокфеллоу ОЮ» необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Рокфеллоу ОЮ» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.11.2018.

Суддя В.П. Босий