ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Справа № 906/103/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_1- арбітражний керуючий (ліквідатор)

ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 02.04.2018р.2

від боржника: не з'явився

від ВДВС: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М", м.Черкаси

на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 16.08.18р. суддею Лозинською І.В. о 11:38 год. у м.Житомирі, повний текст складено 21.08.18р.

у справі № 906/103/16

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М", м.Черкаси

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро", с.Торчин, Коростишівського району Житомирської області

про стягнення 1036342,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. по справі №906/103/16 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" про стягнення 1036342,90грн. у задоволенні скарги від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийнятого у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати неправомірними рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП №53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. №906/103/16, виданого відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" () та скасувати прийняту державним виконавцем постанову від 26.03.2018р. ВП №53746556 про закінчення виконавчого провадження. Також, просить судові витрати покласти на Коростишівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що виходячи зі змісту ухвали від 10.05.2018р. вбачається, що предметом оскарження, а отже й предметом розгляду по справі в частині розгляду даної скарги були - дії державного виконавця щодо стягнення з ТОВ "Гор.Інвест Агро" виконавчого збору в розмірі 101775,85грн. та виділення в окреме провадження даного стягнення. Тобто, предмет оскарження був обмежений виключно діями та рішенням державного виконавця повязаними із стягненням виконавчого збору;

- звертає увагу на те, що вказаний предмет оскарження повязаний із наслідками прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження №53746556 шляхом винесення відповідної постанови від 26.03.2018р.. Тобто, скарга подавалась на дії вчинені внаслідок прийнятого державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження;

- зазначає, що суд при розгляді скарги не перевіряв законність прийнятої державним виконавцем постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556 в цілому, оскільки це не входило в межі предмета оскарження, а лише був обмежений перевіркою законності прийнятої постанови в частині п.3 її резолютивної частини, що відповідає принципу диспозитивності господарського процесу). Предметом оскарження за скаргою ТОВ "Родень-М" є рішення державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у звязку з повним фактичним виконанням ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р., прийнятого у формі постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556. Таким чином, констатує, що по двох скаргах різний предмет оскарження, а отже й різний предмет доказування та обсяг дослідження відповідних доказів судом;

- вважає, що наявність прийнятої судом ухвали від 10.05.2018р. жодним чином не перешкоджає та не впливає на розгляд скарги ТОВ "Родень-М" на рішення оформлене постановою від 26.03.2018р. ВП №53746556 про закінчення виконавчого провадження;

- зазначає, що виходячи зі змісту ухвали від 10.05.2018р. вбачається, що предметом дослідження в ході розгляду скарги ТОВ "Гор.Інвест Агро" підстава зарахування однорідних вимог, на яку як на підставу доводів про погашення боргу посилається ТОВ "Гор.Інвест Агро", не виступала, а отже суд не встановлював обставину повязану із погашенням боргу, оскільки зі змісту мотивувальної частини ухвали не вбачається, що досліджувався доказ підтверджуючий таку сплату (погашення);

- додає, що судом рішення по справі №906/103/16 не приймались, а приймались 08.12.2017р. та 10.05.2018р. ухвали, а отже беручи до уваги зміст ч.4 ст.75 ГПК України є обґрунтованим висновок про те, що під дію положень цієї статті ухвали суду не підпадають;

- вказує, що суд при розгляді скарги на п.3 постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556 платіжний документ (платіжні документи) про сплату заборгованості не досліджував. В той же час, якщо доказ який підтверджує ту чи іншу обставину не досліджувався (або не виступав предметом дослідження та не входив до обсягу доказування), то і обставина не є встановленою. Крім того, вважає за необхідне звернути увагу те, що в ухвалі від 16.08.2018р. суд першої інстанції вказує на те, що в ухвалі від 10.05.2018р. "зазначено" про погашення боргу та "констатовано" про виконання рішення суду (про встановлення судом, відповідного факту, який лише у випадку його встановлення набуває преюдиційного значення, жодної мови не йдеться);

- стверджує, що приймаючи ухвалу від 16.08.2018р. суд першої інстанції не розцінює це як обставину, яка звільняється від доказування та судом не досліджено взагалі існування такої обставши й чи наявні підстави для застосування до такої обставини положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України. Це свідчить про те, що суд першої інстанції будував свій висновок на основі припущення та не був впевнений в правильності та обґрунтованості зробленого ним твердження;

- констатує, що таким чином, прийняття господарським судом Житомирської області ухвал від 08.12.2017р. та від 10.05.2018р., не звільняло суд від зясування та встановлення обставин в межах предмета розгляду скарги ТОВ "Родень-М" на рішення Коростишівського РВ ДВС у формі постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556, дослідження поданих скаржником доказів та наведених доводів в скарзі й наданих пояснень в процесі розгляду скарги. Все в сукупності давало достатньо підстав для висновку про те, що заборгованість по мировій угоді, затвердженій ухвалою від 26.05.2016р. ТОВ "Гор.Інвест Агро" перед ТОВ "Родень-М" не погашало, а отже підстав для прийняття державним виконавцем рішення 26.03.2018р. про закінчення виконавчого провадження не було жодних;

- щодо твердження суду про отримання ТОВ "Родень-М" ухвали від 10.05.2018р. - 17.05.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1. Зауважує, що 25.04.2018р., тобто, завчасно на адресу Господарського суду Житомирської області було направлено заяву про результати розгляду справи, з повідомленням з приводу того, що всі процесуальні документи повязані із розглядом справи №906/103/16, в тому числі й щодо розгляду скарги ТОВ "Гор.Інвест Агро", адресовані ТОВ "Родень-М" направляти за наступною поштовою адресою ТОВ "Родень-М": 18035, АДРЕСА_2 (поштова адреса була вказана також і у фірмовому бланку). Листом від 02.05.2018р. №906/103/16/3285/18, який надійшов ліквідатору ТОВ "Родень-М" на поштову адресу: 18035, АДРЕСА_3) Господарський суд Житомирської області повідомив з приводу того, що в судовому засіданні від 23.04.2018р. оголошено перерву до 10.05.2018р. о 16год. 00хв.. Стверджує, що в подальшому жодних повідомлень та судових рішень на поштову адресу ТОВ "Родень-М" не надходило та результати розгляду скарги не повідомлялись;

- вважає, що враховуючи той факт, що ТОВ "Родень-М" в заяві від 23.04.2018р. №925/1499/17/356 повідомило суд про поштову адресу стягувана і жодного в подальшому процесуального документа з повідомленням про зміну цієї адреси та/або відомостей, що за вказаною адресою кореспонденція не отримується - не було, адресою за якою починаючи з 27.04.2018р. мали бути направлені повідомлення та судові рішення стороні - стягувану ТОВ "Родень-М" є адреса: 18035, АДРЕСА_2. На вказану адресу копія ухвали від 10.05.2018р. у справі №906/103/16 не надходила, а отже й висновки суду про отримання 17.05.2018рю ухвали є безпідставними;

- також додає, що листом від 21.08.2018р. №23-13-Г-26878 ПАТ "Укрпошта" Черкаська дирекція, повідомило з приводу того, що рекомендований лист з повідомленням про вручення №943, адресований ТОВ "Родень-М", відправником якого є Господарський суд Житомирської області, був вручений 17.05.2018р. за адресою, вказаною в даному поштовому відправленні: АДРЕСА_1, проживаючим в цій приватній квартирі. Разом з цим, інформовано про відсутність документів, підтверджуючих взаємовідносини ОСОБА_5 та ТОВ "Родень-М". Отже, це додатково підтверджує той факт, що ТОВ "Родень-М" ні, 17.05.2018р., ні в іншу дату копію ухвали від 10.05.2018р. у справі №906/103/16 не отримувало, а отже висновки суду з цього приводу є безпідставні та нічим не обґрунтовані;

- констатує, що в даному випаду судом першої інстанції були порушені процесуальні права сторони у справі - ТОВ "Родень-М" та на основі порушеного процесуального права побудований неправомірний висновок, оскільки копія судового рішення була направлена не за адресою, яка була завчасно повідомлена суду стороною, внаслідок чого судове рішення було вручене за адресою: АДРЕСА_1 не уповноваженій особі від ТОВ "Родень-М", а на адресу: 18035, АДРЕСА_2 вказане судове рішення не надійшло до цього часу незважаючи на те, то 18.07.2018р. було направлено відповідну заяву до суду і заява була вручена уповноваженій особі 20.07.2018р.;

- щодо посилання суду на ухвалу від 08.12.2017р. у справі №906/103/16, скаржник зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ухвалою від 08.12.2017р. було зобовязано Коростищівський районний ВДВС вчинити дії по закінченню виконавчого провадження, а не безпосередньо закінчити виконавче провадження. Тобто, зміст резолютивної частини ухвали вказує не стільки на обовязок в конкретний момент завершити виконавче провадження, а вчинити комплекс виконавчих дій направлених на його завершення. Суд першої інстанції при прийнятті ухвали від 16.05.2018р. на цю обставину увагу не звернув і як свідчить мотивувальна частина ухвали від 16.05.2018р., зміст резолютивної частини судом не досліджувався взагалі;

- зауважує, що покладаючи обовязок на Коростишівський РВ ДВС щодо вчинення дій по закінченню виконавчого провадження №57346556 суд не вказав на якій безпосередньо правовій підставі виконавче провадження №53746556 має бути закінчене та в який строк та/або за умови настання яких обставин, хоча виконавець прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження з підстави передбаченої п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (в ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" їх перелічено всього 16). Також зазначає, що посилаючись на вказане судове рішення суд не зясував з яких причин, виконавче провадження було закінчене саме з підстави передбаченої п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", а не з інших підстав передбачених п.п.1-8, 10-16 ч.1 ст.39 Закону, і якими доказами (наявними в матеріалах виконавчого провадження) така позиція державного виконавця обґрунтовується;

- обґрунтовує, що подана від ТОВ "Родень-М" заява не могла бути самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду, в силу суперечливості змісту заяви із іншими документами виконавчого провадження й документацією підприємства-банкрута та відповідно відсутністю встановленого державним виконавцем факту самого виконання рішення суду;

- вказує, що виконавець не вжив достатніх заходів направлених на перевірку виконання боржником рішення суду, встановлення факту такого виконання, обсягу виконання, перевірки дати виконання, способу, порядку, тощо, та залишив поза увагою ряд обставин. Зокрема, в заяві від 26.09.2017р. керівник ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 вказує про факт погашення боргу у повному обсязі 15.03.2017р.. В той же час, жодного підтверджуючого документа не надано, що позбавляло можливості встановити зазначений факт: і пересвідчитись у достовірності повідомленої інформації державному виконавцю, а відповідно й загалом прийняти постанову на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження";

- наголошує на тому, що зі змісту банківських виписок про рух коштів по рахунках ТОВ "Родень-М" відкритих станом на 15.03.2017р., вбачається, що ні станом на 15.03.2017р., ні в подальшому жодних погашень на рахунки підприємства від ТОВ "Гор.Інвест Агро" не надходило. Більш того, згідно фінансової звітності (балансу за 2017 рік складеного станом на 31.12.2017р.), розшифровки дебіторської заборгованості, проведеної інвентаризації, вбачається, що станом на 01.01.2018р. та 12.04.2018р. дебіторська заборгованість ТОВ "Гор.Інвест Агро" в сумі 666218,57грн. перед ТОВ "Родень-М" обліковується на підприємстві, що засвідчує той факт, що жодних погашень заборгованості не проводилось; заява керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 складена та подана 26.09.2017р., незважаючи на те, що в змісті заяви повідомлено про виконання боржником рішення суду 15.03.2017р., тобто, порушено строки виконання вимог ч.4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", на що виконавець не звернув увагу та не зясував причини порушення таких строків; заява керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 складена та подана 26.09.2017р., однак фінансова звітність за 2017 рік складена станом на 31.12.2017р., бухгалтерська довідка станом на 01.01.2018р. та акт інвентаризації від 12.04.2018р., складені пізніше, однак містять відомості, які засвідчують наявність такої заборгованості, а відтак засвідчують факт невиконання ухвали суду станом на дати пізніші дати подання заяви;

- констатує, що зазначене вище вказує не лише на суперечливість дій та інформації, яка повідомлялась керівником ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6, що було залишено поза увагою державним виконавцем, але й на хибність висновків про настання повного фактичного виконання рішення суду, оскільки між датою фактичного виконання рішення суду згідно змісту заяви керівника ОСОБА_6 (яка не підтверджена документально) та датою подання безпосередньо заяви про виконання такого рішення, були вчинені дії, в тому числі й керівником ТОВ "Родень-М", які повністю суперечать змісту такої інформації, а саме незважаючи на виконання боржником 15.03.2017р. рішення суду (згідно позиції заяви від 26.09.2017р.), ТОВ "Родень-М" звернулось до органів ДВС за примусовим виконання ухвали, підтверджуючи той, факт, що зазначене судове рішення не було виконане, на підставі заяви було відкрите виконавче провадження та проводились заходи примусового виконання рішення;

- стверджує, що суперечливість змісту документів, полягає в тому, що з однієї сторони, сам факт виконання 15.03.2017р. ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. №906/103/16 боржником, виключав необхідність подання 06.04.2017р. заяви про примусове виконання такої ухвали органами державного виконавчої служби, з іншої сторони - факт подання заяви про примусове виконання рішення суду 06.04.2017р. стягувачем - ТОВ "Родень-М", виключав можливість виконання такого судового рішення станом на 06.04.2017р., оскільки стягувач своїм волевиявленням засвідчує факт невиконання судового рішення та необхідності застосування до боржника заходів примусового характеру зі сторони органів ДВС;

- додає, що зазначення в постанові відомостей про те, що борг сплачено повністю не містить посилань на документи, дати, факти, на підставі яких виконавець дійшов до висновку про погашення в повному обсязі боргу, оскільки в матеріалах виконавчого провадження такі документи відсутні, а отже наявність беззаперечних доводів про повне фактичне виконання рішення суду, тобто реальних мотивів, які на виконання вимог п.7 Розділу І Інструкції мають бути відображені в постанові;

- констатує, що матеріалами справи №906/103/16 підтверджено той факт, що борг боржником стягувану ні через депозитний рахунок ДВС, ні безпосередньо на рахунок стягувана - не сплачувався. Також, не спростовано той факт, що в матеріалах виконавчого провадження №53746556 на момент прийняття державним виконавцем оскарженого рішення були наявні документи, підтверджуючі факт виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. боржником - ТОВ "Гор.Інвест Агро", а відтак, наявність у державного виконавця підстав для прийняття рішення згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (з пояснень представника Коростишівського районного відділу ДВС, яка була присутня в судовому засіданні 16.08.2018р., вбачається, що такі документи в матеріалах виконавчого провадження на момент прийняття рішення були відсутні);

- стверджує, що суд залишив поза увагою той факт, що у всіх випадках предмет оскаржування, а отже й предмет доказування різний. В судових засіданнях проведених 16.07.2018р. та 16.08.2018р. суд не досліджував оригінали матеріалів виконавчого провадження №53746556, а отже відсутні достовірні відомості з приводу того, що копії матеріалів виконавчого провадження приєднані до матеріалів справи в повному обсязі;

- зауважує, що при кожному прийнятті скарги на бездіяльність, дії та рішення Коростишівського РВ ДВС вчинені в рамках виконавчого провадження №53746556, судом окремо витребовувались як належним чином засвідчені копії таких матеріалів, так і їх оригінали. Беручи до уваги прийняту судом ухвалу від 06.07.2018р. у справі №906/103/16 та ухвалу від 16.08.2018р., на думку скаржника вбачається, що суд сам собі суперечить, оскільки в одному судовому рішенні підіймає питання щодо надання в матеріали справи матеріалів виконавчого провадження №53746556, а в іншому - вказує на відсутність в цьому необхідності та відмовляє в задоволенні відповідного клопотання скаржника;

- вважає, що вказане свідчить на неповне зясування судом обставин справи, формування судом висновків за відсутності доказів, в підтвердження обставин на основі яких зроблені такі висновки та помилкове судження суду про доведені відповідних обставин.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/103/16 у складі: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. суддя Олексюк Г.Є..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. по справі №906/103/16 залишено без руху та встановлено скаржнику строк на усунення недоліків при поданні апеляційної скарги.

17.09.2018р. до Рівненського апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" надійшла заява, до котрої останнім додано доказ усунення недоліку апеляційної скарги - квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1762,00грн..

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. у справі №906/103/16 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. у справі №906/103/16 та справу №906/103/16 призначено до розгляду на 16.10.2018р..

У відповідності до абз.3 п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. ліквідовано Рівненський апеляційний господарський суд та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05.10.2018р. в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду №992 від 01.10.2018р. "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03.10.2018р. до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. у справі №906/103/16.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/103/16 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018р. справу №906/103/16 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. та призначено її розгляд на 13.11.2018р. об 15:00год..

23.10.2018р. до суду від Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить у задоволенні скарги від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийнятого у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови - відмовити.

23.10.2018р. до Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Родень-М" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/103/16, забезпечення проведення якої просить у Господарському суді Черкаської області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2018р. клопотання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/103/16 задоволено та доручено забезпечення проведення відеоконференції у Господарському суді Черкаської області (адреса: 18005, м.Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

В судовому засіданні 13.11.2018р. від представника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" надійшло усне клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у Північно-західному апеляційному господарському суді буде розглядатися апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 08.12.2017р. у справі №906/103/16, яка є пов'язаною з даним апеляційним провадженням.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2018р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.11.2018р. об 14:30год.. Також, клопотання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/103/16 задоволено та забезпечення проведення якої доручено Господарському суді Черкаської області (адреса: 18005, м.Черкаси, бульвар Шевченка, 307).

Представники скаржника в судовому засіданні 22.11.2018р. підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважають ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просять суд ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. по справі №906/103/16 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати неправомірними рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП №53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. №906/103/16, виданого відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" () та скасувати прийняту державним виконавцем постанову від 26.03.2018р. ВП №53746556 про закінчення виконавчого провадження.

Боржник не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надав суду відзиву на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, боржник та Коростишівський РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю боржника та Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників стягувача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" заборгованості за договором поставки №131 від 05.11.2014р. на загальну суму 1036342,90грн., з яких, 666218,57грн. основного боргу, 332308грн. інфляційних, 22816,33грн. 3% річних; 15320,00грн. судового збору та 15000грн., адвокатських послуг.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.02.2016р. було прийнято позовну заяву, порушено провадження у справі №906/103/16 та призначено її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. затверджено мирову угоду від 17.05.2016р., укладену між позивачем - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" та відповідачем - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" у відповідній редакції, а провадження у справі №906/103/16 припинено. (111-112, т.1).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.09.2016р. внесено виправлення до вказаної вище ухвали господарського суду від 26.05.2016р. щодо зазначення інформації про строк пред'явлення її до виконання протягом року з моменту її прийняття (а.с.117, т.1).

05.07.2018р. до Господарського суду Житомирської області від ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 надійшла скарга на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, згідно якої останній просить (а.с.106 -110, т.2):

- визнати неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасувати вказану постанову;

- витребувати у Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду №906/103/16 від 26.05.2016р..

Обґрунтовуючи вказану скаргу представник ТОВ "Родень-М" покликається на те, що копію постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556 про закінчення виконавчого провадження ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 отримано 23.06.2018р.; вказана постанова є незаконною, оскільки подана від ТОВ "Родень-М" заява не могла бути самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду, в силу суперечливості самого змісту заяви із іншими документами виконавчого провадження і документацією банкрута та, відповідно, відсутністю встановленого державним виконавцем факту самого виконання рішення суду; постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" без належного викладення в ній мотивів винесення; посилання державного виконавця в постанові на вказану норму закону не є достатнім обґрунтуванням наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки для застосування вказаної норми має бути встановлений державним виконавцем факт повного виконання рішення суду; державним виконавцем був порушений строк прийняття вказаної постанови встановлений ч.2 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.07.2018р. призначено до розгляду в засіданні суду на 16.07.2018р.; зобов'язано виконавчу службу подати копії ВП №53746556 та відзив на скаргу з доказами його направлення стягувачу (а.с.155-156, т.2).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.07.2018р. відкладено розгляд скарги ТОВ "Родень-М" від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 в особі ліквідатора ОСОБА_1, якого зобов'язано надати пояснення щодо зазначення у скарзі від 02.07.2018р. дати ознайомлення з оскаржуваною постановою - 23.06.2018р. (а.с.163, т.2).

До Господарського суду Житомирської області надійшли такі документи: 17.07.2018р. - повернулась копія ухвали господарського суду від 06.07.2018р., адресована ТОВ "Гор.Інвест Агро", з відміткою працівника поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання";

- від ТОВ "Родень-М": 23.07.2018р. - заява від 17.07.2018р., вих.№925/1499/17/649 про направлення копії ухвали Господарського суду Житомирської області від 10.05.2018р у справі №906/103/16;

- 13.08.2018 - письмові пояснення від 10.08.2018р., вих.№925/1499/17/714 разом з доданими до них документами (а.с.170-175, т.2) щодо дати ознайомлення з оскаржуваною постановою від 23.06.2018р.; направленої на адресу ліквідатора ТОВ "Родень-М" копії повідомлення про вручення рекомендованого листа; обставин, пов'язаних із ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.05.2018р. у справі №906/103/16 (а.с.177-183, т.2);

- (електронною поштою) - довіреність від 02.04.2018 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1, виданої на ім'я ОСОБА_2 (а.с.192, т.2)

Як вже зазначалося, розглянувши скаргу в частині визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018 ВП№53746556, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. по справі №906/103/16 у задоволенні скарги від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийнятого у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови - відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід'ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00), від 27.07.2004р. по справі "Ромашов проти України" (заява №67534/01), від 19.03.1997р. "Горнсбі проти Греції" зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.15 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 ЦК України.

Частиною 2 ст.20 Господарського суду України, як спосіб захисту прав суб'єктів господарювання передбачено визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Суду у справі "Янголенко проти України", no.14077/05, від 10.12.2009р.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст.6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Суду у справі "Глоба проти України", no.15729/07, від 05.07.2012р.).

Відповідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження", однією із засад виконавчого провадження є обов'язковість виконання рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

Як визначено ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.2 вказаної вище статті, до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами ст.ст.339, 340 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16 затверджено мирову угоду від 17.05.2016р., укладену між позивачем - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" та відповідачем - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" у відповідній редакції, а провадження у справі №906/103/16 припинено. (а.с.111-112, т.1).

Зокрема, відповідно до умов цієї угоди, сторони домовились про те, що ТОВ "Гор.Інвест Агро" визнає заборгованість перед ТОВ "Родень - М" по договору поставки №131 від 05.11.2014р. в загальному розмірі 1021342,90грн., з яких 666218,57грн. - основний борг; 332308,00грн. - інфляційні втрати: 22816,33грн. - 3% річних. ТОВ "Родень - М" відмовляється від позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15000,00грн.. ТОВ "Гор.Інвест Агро" зобов'язується здійснити погашення заборгованості перед ТОВ "Ролень - М" за договором поставки №131 від 05.11.2014р. в розмірі 1021342,90грн. в строк до 08.08.2016р. кількома платежами, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області від 10.04.2017р. ВП №53746556 було відкрито за заявою ТОВ "Родень-М" виконавче провадження з примусового виконання ухвали Госопдарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16.

26.09.2017р. до Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області за вх.№2905/77-34/17 надійшла заява від керівника ТОВ "Родень-М" від 26.09.2017р. з додатками щодо повноважень директора стягувача ОСОБА_6 про виконання боргу боржником в повному об'ємі (а.с.165 167, т.1).

Постановою державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області від 26.03.2018р. було закінчено виконавче провадження ВП№53746556.

Водночас, під час розгляду скарги ТОВ "Родень-М" від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийнятого у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Однак, з таким висновком Господарського суду Житомирської області колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувана постанова від 26.03.2018р. ВП № 53746556 була винесена державним виконавцем у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження". Водночас, при прийнятті даної постанови державним виконавцем були залишені поза увагою наступні обставини та норми законодавства, в силу чого прийняте державним виконавцем рішення є неправомірним.

Зокрема, подана ТОВ "Родень-М" заява керівника ТОВ "Родень-М" від 26.09.2017р. про виконання боргу боржником в повному об'ємі не могла бути самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду (ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16) в силу відсутності встановленого державним виконавцем факту самого виконання вказаного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження мас право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

У відповідності до ч.4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Зокрема, із зібраних у матеріалах справи документів вбачається, що виконавцем не було встановлено факту такого виконання, обсягу виконання, перевірки дати виконання, способу, порядку, тощо, а державним виконавцем залишено поза увагою ряд обставин, зокрема, у заяві від 26.09.2017р. керівник ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 вказує про факт погашення боргу у повному обсязі 15.03.2017р..

Водночас матеріали справи свідчать, що жодного підтверджуючого документа на погашення такої заборгованості не надано ні до матеріалів виконавчого провадження, ні до суду. Вказане позбавляло можливості встановити зазначений факт і пересвідчитись у достовірності повідомленої інформації державному виконавцю, а відповідно й загалом прийняти постанову на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, зі змісту банківських виписок про рух коштів по рахунках ТОВ "Родень-М" відкритих станом на 15.03.2017р., вбачається, що ні станом на 15.03.2017р., ні в подальшому жодних погашень на рахунки підприємства від ТОВ "Гор.Інвест Агро" не надходило.

Також, згідно фінансової звітності, балансу за 2017 рік складеного станом на 31.12.2017р., розшифровки дебіторської заборгованості, проведеної інвентаризації, вбачається, що станом на 01.01.2018р. та 12.04.2018р. дебіторська заборгованість ТОВ "Гор.Інвест Агро" в сумі 666218,57грн. перед ТОВ "Родень-М" обліковується на підприємстві, що засвідчує той факт, що жодних погашень заборгованості не проводилось.

Крім того, заява керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 складена та подана 26.09.2017р., незважаючи на те, що у змісті заяви повідомлено про виконання боржником рішення суду 15.03.2017р., тобто, допущено строки виконання вимог ч.4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", на що державний виконавець не звернув увагу та не зясував причини порушення таких строків.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що заява керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 складена та подана 26.09.2017р., однак фінансова звітність за 2017 рік складена станом на 31.12.2017р., бухгалтерська довідка станом на 01.01.2018р. та акт інвентаризації від 12.04.2018р., складені пізніше, однак містять відомості, які засвідчують наявність такої заборгованості, а відтак засвідчують факт невиконання ухвали суду станом на дати пізніші дати подання заяви.

Слід також, звернути увагу на те, що заява керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 з повідомленням про виконання рішення 15.03.2017р. складена та подана 26.09.2017р., однак заява ТОВ "Родень-М" про примусове виконання ухвали суду складена 06.04.2017р.. Хронологічно процесуальні дії вчинені, документи сформовані та повідомлені керівником ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 сумісно із прийнятими органом ДВС рішеннями і мають наступну хронологію, зокрема:

- 15.03.2017р. - виконання рішення суду боржником в повному обсязі згідно інформації, яка повідомлялась керівником - ТОВ "Родень-М" в заяві від 26.09.2017р.;

- 06.04.2017р. - складання та подання заяви за підписом керівника ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. №906/103/16, тобто, засвідчення стягувачем невиконання ухвали станом на 06.04.2017р. й відповідно необхідність вжиття заходів примусового характеру;

- 10.04.2017р. - прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження №53746556 з примусового виконання вищевказаної ухвали суду;

- 26.09.2017р. - складання та подання керівником ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6 заяви про виконання 15.03.2017р. боржником рішення суду та закінчення виконавчого провадження.

Аналізуючи зазначене вище слід дійти висновку, що матеріали справи свідчить не лише на суперечливість дій та інформації, яка повідомлялась керівником ТОВ "Родень-М" ОСОБА_6, що залишено поза увагою державним виконавцем, внаслідок чого виконавець дійшов хибного висновку про повне фактичне виконання рішення суду, оскільки між датою фактичного виконання рішення суду згідно змісту заяви керівника ОСОБА_6 та датою подання безпосередньо заяви про виконання такого рішення, були вчинені дії, в тому числі й керівником ТОВ "Родень-М", які повністю суперечать змісту такої інформації.

Також, аналізуючи подану керівником ТОВ "Родень-М" заяву від 26.09.2017р. слід зазначити, що остання не містить посилань на норми Закону України "Про виконавче провадження", на підставі яких дана заява подається органу примусового виконання рішень. Крім того, зі змісту заяви вбачається відсутність будь-яких додатків до неї, якими підтверджувалася інформація повідомлена в заяві, в тому числі дати, суми, спосіб виконання, тощо.

З огляду на викладене, в основу прийняття рішення державним виконавцем було покладено сам факт подання даної заяви та її зміст, що суперечить змісту п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", яким вимагаються встановлення державним виконавцем факту виконання рішення суду.

Крім того, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" без належного викладення в ній мотивів винесення.

Зокрема, відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту від 02.04.2012р. №512/5 постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити, зокрема мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

Враховуючи викладене та виходячи зі змісту постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556, вбачається, що мотивувальна частина в постанові фактично відсутня, оскільки не наведені жодні мотиви прийняття саме такого рішення.

Зазначення в постанові відомостей про те, що борг сплачено повністю не містить посилань на документи, дати, факти, на підставі яких виконавець дійшов до висновку про погашення в повному обсязі боргу, а отже наявність беззаперечних доводів про повне фактичне виконання рішення суду, тобто реальних мотивів, які на виконання вимог п.7 Розділу І Інструкції мають бути відображені в постанові.

Слід також зазначити, що виходячи зі змісту виконавчого документа - ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, вбачається, що фактичним виконанням судового рішення є погашення боржником заборгованості в розмірі 1021342,90грн., про що свідчить п.3 затвердженої судом мирової угоди, згідно якого сума боргу повинна була погашатись кількома платежами, що може бути підтверджено виключно надходженням таких коштів на розрахункові рахунки стягувана - ТОВ "Родень-М" безпосередньо або через рахунок органу ДВС.

Матеріали справи свідчать про те, що спосіб і порядок виконання судового рішення не змінювались.

Водночас, жодним учасником у справі й у виконавчому провадженні, в тому числі й державним виконавцем в процесі примусового виконання ухвали місцевого господарського суду від 26.05.2016р. у справі № 906/103/16 не подавались заяви в порядку визначеному процесуальним законодавством про: 1) розяснення рішення суду; 2) про зміну способу й порядку виконання рішення суду; 3) відмову від примусового виконання рішення суду.

Крім того, посилання державного виконавця Коростишівського районного відділу ДВС в постанові на п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" не є достатнім обґрунтуванням наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, оскільки для застосування вказаної норми, має бути встановлений державним виконавцем факт повного виконання рішення суду.

В той же час, підстава зазначена Коростишівським районним відділом ДВС, є не достатньою для засвідчення факту виконання судового рішення, оскільки заява від 26.09.2017р. не фіксує первинні дії вчинені для виконання судового рішення в повному обсязі згідно резолютивної частини ухвали та відображених в ній умов мирової угоди;

Також, зміст заяви не вказує на волевиявлення заявника щодо закінчення виконавчого провадження саме з підстави п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження". З вказаного слідує, що рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", було прийнято на основі припущень державного виконавця та на основі його субєктивної думки, яка не ґрунтується на нормах Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, рішення державного виконавця прийняте без наявних достатніх доказів наявних в матеріалах виконавчого провадження №53746556 для висновку про існування факту повного виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" якою передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Виходячи, зі змісту копії заяви від 26.09.2017р. наданої Коростишівським РВ ДВС вбачається, що заява надійшла до органу ДВС 26.09.2017р. згідно відмітки про реєстрацію документа, а отже виконавцю про такі обставини стало відомо 26.09.2017р., відповідно в цей день мала бути прийнята постанова.

На противагу зазначеним вимогам Закону України "Про виконавче провадження", постанова була прийнята лише 26.03.2018р., тобто, через шість місяців з дня встановлення відповідних обставин, таким чином державним виконавцем були порушені строки прийняття рішення встановлені чинним законодавством.

Стосовно покликання місцевого господарського суду про зазначення в ухвалі від 10.05.2018р. погашення боржником боргу та констатації виконання рішення суду, слід зазначити наступне.

Зі змісту ухвали Господарського суду Житомирської області від 10.05.2018р. вбачається, що предметом оскарження, а отже й предметом розгляду по справі в частині розгляду даної скарги були - дії державного виконавця щодо стягнення з ТОВ "Гор.Інвест Агро" виконавчого збору в розмірі 101775,85грн. та виділення в окреме провадження даного стягнення.

Тобто, предмет оскарження був обмежений виключно діями та рішенням державного виконавця повязаними із стягненням виконавчого збору.

Слід звернути увагу на те, що вказаний предмет оскарження повязаний із наслідками прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження №53746556 шляхом винесення відповідної постанови від 26.03.2018р..

Тобто, скарга подавалась на дії вчинені внаслідок прийнятого державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.05.2018р. було скасовано п.3 постанови державного виконавця від 26.03.2018р. ВП №53746556.

Тобто, з вказаного вище вбачається, що суд при розгляді скарги не перевіряв законність прийнятої державним виконавцем постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556 в цілому, оскільки це не входило в межі предмета оскарження, а лише був обмежений перевіркою законності прийнятої постанови в частині п.3 її резолютивної частини, що відповідає принципу диспозитивності господарського процесу.

Водночас, як свідчать матеріали справи, предметом оскарження за вказаною вище скаргою ТОВ "Родень-М" є рішення державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме у звязку з повним фактичним виконанням ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р., прийнятого у формі постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556.

Тобто, по двох скаргах різний предмет оскарження, а отже й різний предмет доказування та обсяг дослідження відповідних доказів судом.

Із зазначеного вбачається, що наявність прийнятої судом ухвали від 10.05.2018р. жодним чином не перешкоджає та не впливає на розгляд скарги ТОВ "Родень-М" на рішення оформлене постановою від 26.03.2018р. ВП №53746556 про закінчення виконавчого провадження.

Слід також зазначити, що виходячи зі змісту ухвали Господарського суду Житомирської області від 10.05.2018р. вбачається, що предметом дослідження в ході розгляду скарги ТОВ "Гор.Інвест Агро" підстава зарахування однорідних вимог, на яку як на підставу доводів про погашення боргу посилається ТОВ "Гор.Інвест Агро", не виступала, а отже суд не встановлював обставину повязану із погашенням боргу, оскільки зі змісту мотивувальної частини ухвали не вбачається, що досліджувався доказ підтверджуючий таку сплату (погашення).

Для встановлення даної обставини необхідно здійснити оцінку доказів, якими підтверджується: спосіб погашення; дата погашення; обсяг погашення; відповідність способу погашення - способу виконання резолютивної частини рішення, примусове виконання якого проводилось органом ДВС.

За приписами ч.5 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З матеріалів справи вбачається, що представник ТОВ "Родень-М" не був присутній в судових засіданнях по розгляду скарг ТОВ "Гор.Інвест Агро" за результатами яких приймались ухвали від 08.12.2017р. та від 10.05.2018р..

Відповідно до ч.7 ст.75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для господарського суду.

Згідно до абз.3 п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Тобто, для встановлення тих або інших обставин має бути досліджено відповідний доказ, в даному випадку письмовий, а беручи до уваги спосіб виконання рішення суду - платіжний документ підтверджуючий перерахування коштів на рахунки ТОВ "Родень- М".

Водночас, як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції при розгляді скарги на п.3 постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556 платіжний документ (платіжні документи) про сплату заборгованості не досліджував.

В той же час, якщо доказ який підтверджує ту чи іншу обставину не досліджувався або не виступав предметом дослідження та не входив до обсягу доказування, тобто така обставина не є встановленою.

Також, слід звернути увагу те, що в ухвалі суду першої інстанції від 16.08.2018р. останній вказує на те, що в ухвалі від 10.05.2018р. зазначено про погашення боргу та констатовано про виконання рішення суду, тобто про встановлення судом відповідного факту, який лише у випадку його встановлення набуває преюдиційного значення, жодної мови не йдеться.

Водночас, постановляючи ухвалу від 16.08.2018р. суд першої інстанції не розцінив це як обставину, яка звільняється від доказування та судом не досліджено взагалі існування такої обставини й чи наявні підстави для застосування до такої обставини положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, прийняття Господарським судом Житомирської області ухвал від 08.12.2017р., яку постановою Північно-західного апеляційного господарського суд від 22.11.2018р. скасовано, та від 10.05.2018р., не звільняло суд від зясування та встановлення обставин в межах предмета розгляду скарги ТОВ "Родень-М" на рішення Коростишівського РВ ДВС у формі постанови від 26.03.2018р. ВП №53746556., дослідження поданих скаржником доказів та наведених доводів в скарзі й наданих пояснень в процесі розгляду скарги.

Стосовно покликання суду першої інстанції про отримання ТОВ "Родень-М" ухвали від 10.05.2018р. - 17.05.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2018р. на адресу Господарського суду Житомирської області було направлено заяву про результати розгляду справи, з повідомленням з приводу того, що всі процесуальні документи повязані із розглядом справи №906/103/16, в тому числі й щодо розгляду скарги ТОВ "Гор.Інвест Агро", адресовані ТОВ "Родень-М" направляти за наступною поштовою адресою ТОВ "Родень-М": 18035, АДРЕСА_2, поштова адреса була вказана також і у фірмовому бланку.

Листом від 02.05.2018р. №906/103/16/3285/18, який надійшов ліквідатору ТОВ "Родень-М" на поштову адресу: 18035, АДРЕСА_2, Господарський суд Житомирської області повідомив з приводу того, що в судовому засіданні від 23.04.2018р. оголошено перерву до 10.05.2018р. о 16год. 00хв..

В подальшому, як свідчать матеріали справи, жодних повідомлень та судових рішень на поштову адресу ТОВ "Родень-М" не надходило. Результати розгляду скарги не повідомлялись.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч.8 ст.120 ГПК України, якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

За вказаних ТОВ "Родень-М" в заяві від 23.04.2018р. №925/1499/17/356 повідомило суд про поштову адресу стягувача і жодного в подальшому процесуального документа з повідомленням про зміну цієї адреси та/або відомостей, що за вказаною адресою кореспонденція не отримується матеріали справи не містять, а тому адресою за якою починаючи з 27.04.2018р. мали бути направлені повідомлення та судові рішення стороні - стягувачу ТОВ "Родень-М" є адреса: 18035, АДРЕСА_4.

Однак, як свідчать матеріали справи, на вказану адресу копія ухвали місцевого господарського суду від 10.05.2018р. у справі №906/103/16 не надходила та відсутні докази її вручення або відповідного повернення підприємством поштового звязку, а отже й висновки суду про отримання 17.05.2018р. ухвали є безпідставними.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо заперечень проти ухвали від 16.08.2018р. про відмову в задоволенні клопотання про витребування копій виконавчого провадження, слід зазначити наступне.

Як вже зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. по справі №906/103/16 у задоволенні скарги від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийнятого у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови - відмовлено.

Зазначену ухвалу ТОВ "Родень-М" було оскаржено до апеляційного господарського суду.

Цього ж дня, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. у даній справі, було відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" ОСОБА_1, викладеного у скарзі від 02.07.2018р., вих. №925/1499/17/601 на дії Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016 у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" щодо витребування у Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №53746556 з примусового виконання ухвали господарського суду від 26.05.2016 у справі №906/103/16.

Водночас, як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції в ухвалі від 16.08.2018р., в матеріалах справи наявні копії матеріалів виконавчого провадження №53746556 (а.с.159-207, т.1; а.с.32-80, т.2), які витребовувались судом у Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області під час розгляду скарг ТОВ "Гор. Інвест Агро" за результатами яких постановлено ухвали Господарського суду Житомирської області від 08.12.2017р. (а.с.235-236, т.1) та від 10.05.2018р. (а.с.93-96, т.2).

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення скарги від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 ТОВ "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 на дії Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного ВДВС ГТУЮ у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника - ТОВ "Гор.Інвест Агро" та скасування вказаної постанови.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Вінницької області від 23.08.2018р. у справі №902/498/18, в силу п.3 ч.1 ст.277 ГПК України ухвала Господарського суду Житомирської області від 16.08.2017р. у справі №906/103/16 - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, яким задоволити скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 на дії Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро".

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирській області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ТОВ "Гор.Інвест Агро".

Постанову державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ТОВ "Гор.Інвест Агро" скасувати.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М", м.Черкаси - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.08.2018р. у справі №906/103/16 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Родень-М" в особі ліквідатора ОСОБА_1 від 02.07.2018р. №925/1499/17/601 на дії Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" - задовольнити.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, прийняте у формі постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирській області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ТОВ "Гор.Інвест Агро".

Постанову державного виконавця Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018р. ВП№53746556 з примусового виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.05.2016р. у справі №906/103/16, відносно боржника ТОВ "Гор.Інвест Агро" скасувати.

3. Справу №906/103/16 повернути до Господарського суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "23" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.