ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 10/17-3639-2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду

(головуючий - Бєляновський В.В., судді: Величко Т.А., Філінюк І.Г.)

від 24.09.2018

у справі № 10/17-3639-2011

за позовом Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державне підприємство "Управління капітального будівництва",

Міністерство надзвичайних ситуацій України

про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2011 у справі № 10/17- 3639-2011 позов Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області задоволено. Розірвано інвестиційний договір про будівництво житлового будинку № 21-4/8-2 від 12.06.2007, який укладений між Державним підприємством "Управління капітального будівництва", Головним управлінням Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт".

1.2. Не погодившись із рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2011 у справі № 10/17- 3639-2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою. Одночасно ТОВ "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ТОВ "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" зазначило, що товариство не брало участі у судових засіданнях у розгляді даної судової справи, не було належним чином повідомлено про час та дату слухань у даній справі, а також не отримувало повний текст оскаржуваного рішення від 24.10.2011, про існування зазначеної судової справи дізналось лише у вересні 2018 року.

2. Короткий зміст ухвали апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 10/17- 3639-2011 Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою останнього на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2011.

2.2. Одеським апеляційним господарським судом встановлено такі обставини:

- рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2011 було винесене згідно правил Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що діяла до 15.12.2017, відтак строк на апеляційне оскарження відповідно до правил Господарського процесуального кодексу України( в редакції з 15.12.2017), викладених в Перехідних положеннях, слід рахувати за нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017;

- відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 цього Кодексу;

- згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017), зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом;

- відповідно до витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.07.2011 та на 29.09.2011 місцезнаходженням скаржника є: Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24, що співпадає з адресою зазначеною в позові, в графі 12 «Реквізити та юридичні адреси сторін» інвестиційного договору про будівництво житлового будинку №21-4/8-2 від 12.06.2007, довідці Головного управління статистики в Одеській області;

- позовна заява, ухвали про порушення провадження у справі і відкладення розгляду справи та оскаржуване рішення господарського суду направлялися відповідачу на адресу, вказану у Витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тобто за місцезнаходженням скаржника.

2.3. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" на рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2011 у справі № 10/17-3639-2011 на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пропуск скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення становить більше одного року та відсутні обставини, визначені пунктами 1 та 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що до обов'язків суду не входить з'ясування питання фактичного місцезнаходження сторін у справі. Суди здійснюють виклики та повідомлення сторін у справі за адресами повідомленими сторонами та у відповідності до відомостей зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 10/17-3639-2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" подало касаційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу для продовження розгляду до Південно-західного апеляційного господарського суду по суті.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт"

- судом апеляційної інстанції не враховано всіх доказів, які були долучені до матеріалів справи та безпідставно відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою;

- Головним управлінням Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області свідомо вчиняються дії виключно для того, щоб ТОВ "Будівельна компанія "Антантбуд-Всесвіт" нічого не було відомо про наявність судової справи.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Головне управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 10/17-3639-2011 залишити без змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

4.2. Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2011 було прийняте згідно правил Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що діяла до 15.12.2017.

4.3. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

4.4. Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

4.5. Згідно із пунктом 13 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, строк на оскарження рішення у даній справі до суду апеляційної інстанції обчислюється згідно правил Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що діяла до 15.12.2017.

4.6. Статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

4.7. Отже, врахувавши, що рішення Господарського суду Одеської області у справі № 10/17-3639-2011 складено та підписано 27.10.2011, останнім днем оскарження є 07.11.2011.

Водночас судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана до суду апеляційної інстанції 13.09.2018.

4.8. Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

4.9. Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

4.10. Відповідно до пункту 3.5.1. Інструкції з діловодства в господарських судах України (в редакції чинній на період розгляду справи місцевим судом) ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення.

Повідомлення з відміткою про вручення ухвали адресатові залучаються до матеріалів справи.

Факт неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманою ухвалою та конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення та залучення до справи.

4.11. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017).

4.12. Місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції чинній на момент розгляду справи)).

4.13. За змістом зазначених норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

4.14. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.07.2011 та на 29.09.2011 місцезнаходженням скаржника є: Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24, що співпадає з адресою зазначеною в позові, в графі 12 «Реквізити та юридичні адреси сторін» інвестиційного договору про будівництво житлового будинку №21-4/8-2 від 12.06.2007, довідці Головного управління статистики в Одеській області, за якою були направлені процесуальні документи.

4.15. Відповідно до частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

4.16. Згідно із частиною 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

4.17. Надавши належну правову оцінку обставинам, зазначеним ТОВ "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" у клопотанні про відновлення строку на апеляційне оскарження, та враховуючи, що апеляційна скарга подана товариством після спливу 7 років з дня прийняття рішення місцевого суду, колегія судів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про не доведення існування обставин, визначених пунктами 1 та 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України та наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

4.18. Доводи касаційної скарги ТОВ "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" не можуть слугувати підставою для скасування ухвали Одеського апеляційного господарського суду, оскільки останні зводяться до переоцінки доказів, в той час як суд касаційної інстанції в силу частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.19. Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

4.20. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

4.21. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

4.22. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

4.23. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень частин 1, 4 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини 1 статті 287 ГПК України. При цьому касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Атлантбуд-Всесвіт" залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 10/17-3639-2011 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О. Баранець

О. Мамалуй