СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа № 905/1105/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов,

від відповідача: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №494 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2018 (повний текст складено 01.08.2018, суддя Сковородіна О.М.) у справі № 905/1105/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро,

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка Донецької області,

про стягнення 30 250, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ в особі "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", звернулось до господарського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область про стягнення 30 250,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що у січні 2018 року відповідачем зі станції Курахівка Донецької залізниці згідно накладної №53735189 направлено вагон № 68171917 на станцію Авдіївка Донецької залізниці. По прибуттю на станцію Авдіївка Донецької залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 30 250,00грн., який він просить стягнути з відповідача.

26.07.2018 р. Господарським судом Донецької області по справі №905/1105/18 прийнято рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка Донецької області, про стягнення 30 250,00 грн. - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область, на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро, 30 250,00 грн. - штрафу; 1762,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 26.07.2018 р. та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір штрафу до розміру однієї провізної плати 6050,00 грн.

Вважає, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 р. по справі № 905/1105/18 відновлено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги та відкрите апеляційне провадження по справі №905/1105/18. Встановлено строк до 08.10.2018 р. для подання відзивів на позовну заяву.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 «Про переведення суддів», переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду, справи, що перебували у його провадженні , невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 за № 14 « Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 р. справу №905/1105/18 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.11.2018 об 11год .

11.10.2018 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання зявився представник позивача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники заявника апеляційної скарги в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обовязковою.

Стаття 269 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно приписам ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

В січні 2018р. за залізничною накладною №53735189, зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК "Запорізька ТЕС" в залізничному вагоні № 68171917 був відправлений вантаж "Вугілля кам'яне марки г - навалом газовий. Вологість не менш 8%", відправник - ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська".

18.06.2017р. на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці було проведено зважування вагону № 68171917. В результаті зважування було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №53735189 у графі "маса вантажу в кг, визначена відправником" не відповідає масі вантажу встановленій на станції Синельникове-1.

Так, за накладною маса нетто у вагоні №68171917 складає 68400кг, маса нетто при перевірці - 64300кг, різниця 4100 кг.

Переважування проводилось на електронних вагах станції Синельникове-1, у зв'язку з чим було складено комерційний акт №453603/1/20 від 09.01.2018р.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 30250,00 грн. із розрахунку: 6050 грн. (тариф) х 5.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення штрафу у розмірі 30 250 грн за неправильно визначену масу вантажу.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності 15.12.2017р., Закону України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, Правилами оформлення перевізних документів, Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно приписів ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). (ст.909 ЦК України).

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Згідно ст.5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1, розділом 4 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від 24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правила оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Статтею 37 Статуту залізниць визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За вимогами п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного провадження, 07.01.2018 за залізничною накладною № 53735189 зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЄК «Запорізька ТЕС» в залізничному вагоні № 68171917 був відправлений вантаж «Вугілля камяне марки г навалом газовий, вологість не менше 8 % , відправник ТОВ «ЦЗФ «Курахівська».

09.01.2018 р. на станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці було проведено зважування вагону № 68171917. В результаті зважування було встановлено, що маса вантажу, вказана відправником в залізничній накладній №53735189 у графі «Маса вантажу в кг визначена відправником» не відповідає масі вантажу встановленій на станції Синельникове-1. За накладною маса нетто у вагоні №68171917 складає 684000 кг, маса неттто при перевірці 643000 кг, різниця 4100кг.

Зважування проводилося на електронний вагах станції Синельникове-1 у звязку з чим було складено комерційний акт № 453603/1/20 від 09.01.2018 р.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом № 453603/1/20 від 09.01.2018 р. який підписано належними особами.

Судом першої інстанції також встановлено, що з урахуванням даних зазначених в комерційному акті, своїх зобовязань, визначених у п.2.3. Правил оформлення перевізних документів» № 863/5084 від 24.11.2000, відповідач не виконав належним чином, оскільки невірно вніс відомості до транспортної накладної № 53735189. Факт невірного внесення відомостей до вищезазначеної накладної підтверджений матеріалами справи.

Твердження відповідача щодо проведення зважування на не повірених вагах не відповідає дійсності , оскільки згідно комерційного акту № 453603/1/20 зважування проводилося на справних 150 тонних тензометричних вагах станції Синельникове -1, заводський № 010. Згідно технічного паспорту на тензометричні ваги заводський №010, ваги повірені 30.11.2017. Наступний термін огляду перевірки 21.02.2018. Тобто 09.01.2018 зважування проводилося справними та повіреними вагами.

Як зазначалося вище, у ст.4 Правил зазначено, що у разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона.

На вантаж, що перебуває у дорозі у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом, у разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни, вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Згідно актів загальною форми № 1174 та № 1175 та виписки з книги Обліку контрольних зважувань по станції Синельникове-1 форми ГУ-78 зважування проводилося 09.01.2018 у звязку з чим було складено комерційний акт №453603/1/20 від 09.01.2018, який містить усі передбачені Правилами відомості.

З огляду на наведене, твердження відповідача, що комерційний акт складено у невідповідності з вимогами чинного законодавства не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження.

В той же час, як зазначалося вище, факт невірного внесення відомостей до вищезазначеної накладної підтверджується матеріалами справи.

Що стосується клопотання заявника апеляційної скарги щодо зменшення розміру штрафу.

Стаття 218 ГК України визначає підстави господарсько-правової відповідальності. Відповідно до ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідачем (заявником апеляційної скарги) не надано жодних документів в підтвердження обставин, що є підставою для зменшення штрафу.

З огляду на наведене, підстави для задоволення клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафу відсутні.

Стаття 275 ГПК України визначає повноваження суду апеляційної інстанції. Зокрема, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.276 ГПК України).

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції приймаючи рішенні по справі, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права у звязку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного госоподарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с. Вовчанка Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області 26 липня 2018 року у справі № 905/1105/18 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області 26 липня 2018 року у справі № 905/1105/18 залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін