УХВАЛА

28 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/20930/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 (Літвінова М. Є.) і постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 (головуючий - Тищенко А. І., судді - Отрюх Б. В., Михальська Ю. Б.) у справі

за позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПЕТРОЛІУМ"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської міської ради (далі - міськрада) на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17, подана 11.10.2018 через Північний апеляційний господарський суд із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 касаційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17 залишено без руху, оскільки доводи, викладені у клопотанні Київської міської ради про поновлення строку на касаційне оскарження, визнано неповажними. Скаржникові надано строк для усунення недоліків до 23.11.2018.

На виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху Київська міська рада надала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

Зокрема, як на інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17 скаржник, з посиланнями на правові позиції Європейського суду з прав людини щодо права на доступ до суду, посилався на обчисленням строку касаційного оскарження з дати реєстрації повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду - 20.09.2018, про що, на думку скаржника, свідчить відмітка вхідної кореспонденції від 20.09.2018 № 08/17173 на копії першої сторінки постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018. Крім цього, скаржник звертав увагу на порядок проведення реєстрації вхідної кореспонденції у Київській міській раді та зауважив, що працівники міськради мають право працювати лише із зареєстрованими у системі електронного документообігу "АСКОД" документами. Таким чином, на думку скаржника, строк на подання касаційної скарги пропущено із поважних причин.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду прийнята 04.09.2018, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 було - 24.09.2018.

У цьому випадку касаційну скаргу було подано скаржником до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 09.10.2018, підтвердженням чого є відбиток штампу вхідної кореспонденції Північного апеляційного господарського суду, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження.

Розглянувши подане Київською міською радою клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів не визнає нові доводи міськради, викладені у зазначеному клопотанні поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, з огляду на таке.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Розглянувши подане Київською міською радою клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17, колегія суддів визнає підстави, наведені скаржником у цьому клопотанні, неповажними, оскільки доводи, викладені у ньому є ідентичні доводам, зазначеним у первісному клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 у справі № 910/20930/17, а посилання на реєстрацію оскаржуваної постанови, як вхідної кореспонденції міськради саме 20.09.2018 за № 08/17173 не є належним доказом отримання зазначеної постанови саме 20.09.2018. Відтак, причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови залежали лише від суб'єктивної волі скаржника.

Крім цього, в матеріалах справи та касаційної скарги міститься докази отримання повного тексту оскаржуваної постанови уповноваженою особою Київської міської ради 17.09.2018.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов'язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Натомість скаржник лише посилається на реєстрацію оскаржуваної постанови 20.09.2018 та порядок реєстрації вхідних документів у Київській міській раді, не наводячи жодних доводів і надаючи будь-яких доказів, які б свідчили про наявність особливих і непереборних обставин, що перешкоджали Київській міській раді звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17 із дотриманням процесуальних строків. При цьому оскаржувану у касаційному порядку постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі № 910/20930/17 оприлюднено 19.09.2018 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень", а отже скаржник мав змогу ознайомитися з її повним текстом без одержання копії постанови від суду апеляційної інстанції у максимально стислі строки.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, зокрема Господарським процесуальним кодексом України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із викладеного, суд визнає наведені у клопотанні міськради підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі №910/20930/17.

Керуючись статтями 3, 119, 234, 235, 288, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 у справі №910/20930/17.

2. Направити Київській міській раді копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами на 20 (двадцяти) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 03.10.2018 № 1198 про сплату судового збору у сумі 7 048 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков