ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1474/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач)

судді Іванов О.Г., Дармін М.О.

секретар судового засідання: Ревкова Г.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018 р. ( суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст рішення складено 16.08.2018 р.) у справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс", м. Дніпро

про розірвання кредитного договору та стягнення коштів в сумі 130 594 577, 65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Альянс» про розірвання кредитного договору № DNHSLON06922, укладеного між сторонами 28.10.2016р. та стягненні 122 444 855,51 грн. тіла кредиту та 8 149 722,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов договору, а саме несплатою обумовлених договором процентів за користування кредитом, чим позивачу завдається шкода і він позбавляється того, на що розраховував при укладанні договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018 р. внесено зміни в найменування позивача у справі № 904/1474/18 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Альянс» на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 8 149 722 грн. 14 коп. відсотків за користування кредитом, 38 485 грн. 01 коп. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у стягненні кредитних коштів у сумі 122 444 855,51 грн. суд послався на те, що умовам договору остаточне повернення коштів 01.10.2026р. І договором не передбачено право банку вимагати дострокового повернення отриманого кредиту

Відмову в задоволенні позову в частині розірвання договору, господарський суд послався на відсутність наявності істотного порушення умов кредитного договору, що надавало б банку право на його дострокове розірвання та на відсутність для розірвання договору чотирьох умов, передбачених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення у вказаній частині про задоволення позовних вимог про розірвання кредитного договору № DNHSLON06922 від 28.10.2016 року та стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 122 444 855, 51 грн.

В обгрунтування необхідності скасування рішення суду першої інстанції, апелянт послався на наступне:

- між позивачем та відповідачем в належній формі було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та відповідне викладено у пунктах А.6, А.7, А.8, 4.10, 4.11 кредитного договору;

- пунктом А.8 договору визначено, що датою сплати процентів є 25-е число щоквартально, починаючи з 25.01.2017року, якщо інше не передбачено п.7.3 договору. При несплаті відсотків у зазначені терміни, вони вважаються простроченими;

- позичальником в належній формі було погоджено Додаток 1 до кредитного договору, який визначає обов'язок позичальника щоквартально здійснювати погашення процентів та перша сплата процентів, нарахованих з дати видачі кредиту на суму тіла кредиту, визначена 25.01.2017року;

- відповідач порушив істотні умови зобов'язання з повернення боргу, а саме: зі сплати процентів, строк оплати яких настав 25.10.2017р. в розмірі 3185603,62грн. та процентів в сумі 3285603,62грн., строк оплати яких настав 25.01.2018р;

- позивач в обгрунтування свого позову жодним чином не зазначав про підставу для розірвання кредитного договору - істотна зміна обставин, як помилково дійшов висновку суд.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018 року.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 року припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №904/1474/18 з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 року для розгляду справи №904/1474/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

Ухвалою колегії суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 22.10.2018 року справа №904/1474/18 прийнята до свого провадження. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" призначено до розгляду у судовому засідання.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Альянс», як Позичальником, укладено Кредитний договір № DNHSLON06922 (далі - Кредитний договір).

13.12.2016 року сторони уклали Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016 р., шляхом викладання змісту тексту договору в новій редакції (а.с.31).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Кредитного договору, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Позичальнику кредит у формі згідно з п. А1 Договору - не відновлювальна кредитна лінія, з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2 Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеному у третьому абзаці п. 2.1.2. Договору, в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені Договором терміни.Невідновлювальна кредитна лінія надається Банком для здійснення Позичальником платежів, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника для реструктуризації діючих кредитів шляхом рефінансування з частковою заміною валюти кредитування на сплату страхових платежів у випадках, передбачених п.п.2.1.5, 2.2.12 цього договору.

Усі істотні умови кредитування приведені в розділі «А» - «істотні умови кредитування» (п.1.3.) в редакції договору від 13.12.2016 року

Згідно п. А2 Кредитного договору в редакції від 28.10.2016 року, ліміт цього Договору: 128 000 000 грн., у тому числі на наступні цілі: на реструктуризацію діючих кредитів, на сплату страхових платежів, для сплати за реєстрацією предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 2.1.2 Кредитного договору в редакції від 13.12.2016 року, Банк зобов'язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника у день укладення договору.

На виконання умов Кредитного Договору, 28.10.2016 року Банком перераховано відповідачу кредитний транш на загальну суму 122 444 821,51 грн. та 34 грн. на компенсацію витрат за реєстрацію обтяження у Державному реєстрі обтяжень, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 111-122).

Вказані кошти були перераховані на погашення вже існуючих кредитів позичальника, як це передбачено п. А2 Кредитного договору.

Згідно п. А3 Кредитного договору в редакції від 28.10.2016 року, термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору), з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 13.12.2016 року.

Так, згідно графіку зменшення поточного ліміту, остаточне повернення отриманих кредитних коштів - 01.10.2026 року (а.с.29)

Відповідно до п. А6, А7, А8 Договору, з урахуванням змін, внесених Договором про внесення змін від 13.12.2016 року, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі 10, 5% річних.

У випадку порушення Позичальником будь-якого з грошового зобов'язання Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 10, 5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Датою сплати процентів є 25 число щоквартально, починаючи з 25.01.2017 року, якщо інше не передбачено п. 7.3. Договору.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем від позивача кредитного траншу на загальну суму 122 444 821,51 грн. та 34 грн. на компенсацію витрат за реєстрацію обтяження у Державному реєстрі обтяжень, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 111-122).

В порушення умов кредитного договору відповідачем було здійснено оплату процентів за користування кредитними коштами частково, у розмірі 100000,00грн.

Станом на 13.03.2018р. загальна заборгованість ТОВ «Приват-Альянс» по нарахованим процентам становить 8 149 722,14грн.

Доказів сплати вказаної суми заборгованості ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду справи відповідачем надано не було, тому висновок господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 8149722,14грн. є правомірним.

Разом з тим, господарський суд, відмовляючи в задоволені позову про розірвання кредитного договору та стягнення кредитних коштів в сумі 122444855,51грн. виходив з того, що умовами кредитного договору не встановлено право банку вимагати дострокового повернення отриманого кредиту та позивачем не надано доказів наявності істотного порушення умов кредитного договору.

Крім того, суд послався на ч.2 ст. 652 ЦК України, оскільки позивач не довів наявність чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, необхідних для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин.

Колегія суддів вважає висновок таким, що не відповідає обставинам даної справи, виходячи з наступного.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, приписи ст. 651 ЦК України пов'язують можливість розірвання договору у зв'язку з порушенням стороною його умов лише у разі, якщо внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення договору визначається за об'єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору.

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов кредитного договору відповідачем були порушені зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: порушено умови п.А.8 кредитного договору.

Враховуючи приписи ст.651 ЦК України, при розгляді даної справи, позивач, розраховуючи на задоволення позовних вимог, повинен довести:

- наявність шкоди, завданої йому відповідачем порушенням умов договору;

- чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати;

- наскільки він позбавився того, на що він розраховував, з огляду на термін, на який укладався договір, враховуючи і заборгованість, яку допустив відповідач у певний проміжок часу. (Постанова Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-75цс13 від 18.09.2013 р.)

Колегія суддів вважає, що саме через порушення відповідачем умов п.А.8 кредитного договору позивач не отримав те, на що розраховував при укладенні договору, а саме на отримання процентів за користування кредитними коштами. Щоквартальна сума процентів становить понад 3 000 000 грн. і на час прийняття рішення судом першої інстанції відповідачем було не сплачено чотири платежі. Несплату процентів в зазначеній сумі колегія суддів вважає істотним порушенням.

Таким чином, через протиправну поведінку відповідача (невиконання умов п. А.8 кредитного договору) позивачу завдано шкоду у вигляді неотриманих доходів (процентів за користування кредитними коштами) на які позивач розраховував при укладенні договору.

Вказані обставини свідчать про існування підстав для розірвання Кредитного договору № DNHSLON06922 від 28.10.2016р. на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, у зв?язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно приписів ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов'язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі N548/981/15-ц).

За таких обставин, у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, та, відповідно, розірванням договору, підлягають стягненню на користь позивача з відповідача отримані кошти за кредитним договором №DNHSLON06922 від 28.10.2016р. в сумі 122444855,51грн.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню частково, у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача, здійснивши розподіл витрат за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270,

275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2018р. скасувати частково, в частині розірвання договору та стягнені кредиту в сумі 122 444 855,51 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Розірвати укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" кредитний договір № DNHSLON06922 від 28.10.2016р. та стягненні 122 444 855,51

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" 122 444 855,51 грн. кредитних коштів та 1546155,00грн. витрат по сплаті судового збору, у тому числі за розгляд справи апеляційною інстанцією.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.11.2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов