ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м. Дніпро Справа № 908/1048/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 р.

( суддя Горохов І.С., м. Запоріжжя, повний текст складено 20.08.2018 р. )

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпром-Технологія"

м. Запоріжжя

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариств "Запорізький завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спецпром - Технологія, про стягнення штрафу у розмірі 28 162,64 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 р. у справі №908/1048/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось з апеляційної скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 р. у справі № 908/1048/18, в якій просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позховні вимоги в повному обсязі.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень Скаржник посилається на те, що предмет спору у даній справі полягає в тому, що відповідач порушив умови передбачені п. 4.1.2. Договору підряду № 647 від 28.08.2017 р., а саме: ТОВ «Спецпром-Технологія» було зобов'язано в день виникнення податкових зобов'язань виписати податкову накладну за умови підписаного Замовником Акту здачі-приймання виконаних робіт га протягом восьми робочих днів зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних та надати її Замовнику в електронній Формі через систему «М.Е.Doк»в день реєстрації.

А отже, на думку Скаржника, порушення зобов'язань з боку відповідача полягало в тому, що він в продовж восьми робочих днів не зареєстрував податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних та не надав податкову накладну Замовнику в електронній Формі через систему «М.Е.Doк» в день реєстрації.

Скаржник вважає, що в даному випадку ці зобов'язання не стосуються податкового законодавства, а лише є зобов'язаннями, які були встановлені умовами Договору і відповідно є частиною господарських зобов'язань, які сторона повинна була виконати.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 908/1048/18 по розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 р. Запропоновано учасникам справи до 24.09.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Указом Президента України від 29.12.2017 р. № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Донецький апеляційний господарський суд з 03.10.2018 р. припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом, справа № 908/1048/18 передана до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 р., колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П., прийнято до свого провадження справу № 908/1048/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2018 р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу від Відповідача до апеляційного суду не надходив.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.08.2017 р. Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" ( Замовник ) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпром-Технологія" ( Підрядник ) уклали Договір підряду № 647, відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт з капітального ремонту північного, східного та південного фасаду "газо очистки печей 106 цеху №1" інв. № 428413 з заміною профлиста та заміни знаку якості ISO 9001 інв. № 2000030 на Фірмовий блок Логотип ПАТ ЗФЗ. Знак якості ISO 9001, Досвід Надійність Перспектива.

П. 2.1 договору встановлено, що вартість робіт за даним договором складає 1 649 164,09 грн., у тому числі ПДВ 20% 274 860,68грн.

Відповідно до п. 4.1.2 договору Підрядник зобов'язується в день виникнення у нього податкових зобов'язань виписати податкову накладну у відповідності до вимог Податкового кодексу України, порядку оформлення податкової накладної, визначеного відповідним державним органом за умови підписаного замовником Акту здачі-приймання виконаних робіт та протягом восьми робочих днів зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних та надати її замовнику в електронній формі через систему "М.Е. Dok" в день реєстрації.

П. 9.3 договору встановлено, що за кожне порушення обов'язків, передбачених пунктами 4.1.2 - 4.1.6 цього договору підрядник сплачує замовникові штраф у розмірі 20 % від загальної вартості послуг з урахуванням ПДВ.

У відповідності до умов договору учасниками правочину підписаний Акт приймання-виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року на загальну суму 140 813,21 грн.

Враховуючи, що датою виникнення податкових зобов'язань Відповідача відповідно до підпункту б) ст. 187.1 ПКУ буде подія, яка сталася раніше, а саме дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, тобто дата підписання акту приймання виконаних робіт, відповідач був зобов'язаний зареєструвати податкову накладну відповідно до законодавства протягом п'ятнадцятиденного строку з дати їх видачі.

За твердженням Позивача, Відповідач не здійснив реєстрацію податкової накладної у передбачений законом строк.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.12.2017 р. реєстрація податкової накладної № 51 від 30.11.2017 р. на загальну суму 140 813,21 грн. з ПДВ в ДФС України зупинена.

Позивачем був отриманий витяг про дату реєстрації податкової накладної по вказаних вище виконаних роботах, яким підтверджено, що виписана Відповідачем податкова накладна не була зареєстрована в строк відведеного податковим законодавством.

Внаслідок наявності вищезазначеного порушення Відповідачем положень п. 4.1.2. Позивач, приймаючи до уваги умови п. 9.3 договору, нарахував штрафні санкції в розмірі 28 162,64 грн.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, спрямував на адресу Відповідача претензію №18-37 від 04.04.2018 р. з проханням перерахувати суму штрафу.

Претензія залишена Відповідачем без відповіді, штрафні санкції в добровільному порядку не сплачені.

Як зазначено в позові, внаслідок неналежного виконання Відповідачем зобов'язань за договором щодо реєстрації податкової накладної у передбачений законом строк та наявність несплаченого штрафу, стало підставою для звернення Позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Податковий кодекс України встановлює обов'язок реєстрації податкових накладних для суб'єктів господарювання, платників податків.

Платник податків зобов'язаний виконати всі дії по реєстрації накладної на дату виникнення податкових зобов'язань у встановлені законодавством терміни.

Крайній термін реєстрації податкових накладних реєстрі залежить від моменту прийняття накладної та становить: для накладних, які були складені з 1 по 15 календарний день (включно) місяця - до останнього дня (включно) того місяця, в якому вони були складені; для накладних, які були складені з 16 по останній календарний день (включно) місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, що настає за місяцем, в якому було складено накладні.

У разі якщо реєстрація накладної заблокована в результаті зупинки її реєстрації, то терміни її подачі перериваються на час такого зупинення та поновлюється з дня припинення їх блокування

Реєстрація накладної може бути заблокована (зупинена), якщо буде встановлено відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинки її реєстрації.

У разі блокування реєстрації накладної, контролюючий орган автоматично в електронному вигляді направляє квитанцію про зупинку реєстрації. Така квитанція є підтвердженням факту зупинки реєстрації.

У квитанції про зупинку, зазначається критерій (і) оцінки ступеня ризиків, на підставі якого (яких) було заблоковано реєстрацію податкової накладної, а також пропозицію надати пояснення та/або копії документів (по вичерпного переліку), достатніх для прийняття уповноваженим органом рішення про реєстрацію вашої накладної.

Письмові пояснення та/або копії документів розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і по результату розгляду буде прийнято одне з рішень: 1. про реєстрацію накладної в Єдиному реєстрі; 2. про відмову в реєстрації.

Це рішення приймається і надсилається платнику податків у термін до 5 робочих днів після отримання пояснень та документів.

При блокуванні реєстрації податкових накладних, реєстрація відбувається в день настання одного з наступних подій: при прийнятті рішення про реєстрацію; у разі набрання законної сили рішення суду про реєстрацію накладної. Відповідач здійснив всі дії, для розблокування реєстрації податкової накладної в межах норм Податкового кодексу України, результатом чого стала реєстрації податкової накладної.

Таким чином, податкові накладні реєструються платниками податку на додану вартість, зареєстрованими як платники податку добровільно або які повинні реєструватися обов'язково, незалежно від бажання. Блокування реєстрації податкових накладних може бути викликана наявністю відповідності критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинки її реєстрації, та не залежить від дій платника податків. Терміни реєстрації податкової накладної залежать від моменту складання накладної і не включають в себе період блокування реєстрації накладної.

Ст. 120-1 Податкового кодексу України визначає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з п. 201.16 ст. 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що податкова накладна № 51 від 30.11.2017 р. була зареєстрована 15.12.2017 р., тобто Відповідач своєчасно здійснив дії щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПК.

Як, слушно зазначив місцевий господарський суд - зазначене спростовує твердження Позивача стосовно несвоєчасної реєстрації податкової накладної в ЄРПК.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося вище правовідносини сторін були врегульовані Договором підряду № 647 від 28.08.2017 р.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 612 Цивільного кодексу України ).

Ч. 1 ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Ст. 174 ГК України унормовано, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Виходячи з положень статей 173, 174 ГК України, не здійснення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є господарським зобов'язанням, відповідальність за порушення якого може врегульовуватись умовами договору, а за своєю правовою природою це зобов'язання є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства, та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність у вигляді штрафних санкцій згідно кодексу, також ним врегульований порядок дій сторін внаслідок невиконання однією з них вимог щодо своєчасної реєстрації податкових накладних.

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 р. по справі № 908/3565/16.

Виходячи з наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання або неналежне виконання умов Договору пов'язаних із здійсненням реєстрації податкової накладної - не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог ст. 218, ч. 1 ст. 230 ГК України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Отже, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення 28 162,64 грн. штрафу не підлягають задоволенню.

Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі, то колегія суддів зазначає, що п. 4.1.2. Договору підряду № 647 від 28.08.2017 р. дійсно містить для ТОВ «Спецпром-Технологія» зобов'язання не тільки виписати податкову накладну за умови підписаного Замовником Акту здачі-приймання виконаних робіт та протягом восьми робочих днів зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних, але і надати її Замовнику в електронній Формі через систему «М.Е.Doк» в день реєстрації. Разом з тим, як свідчить зміст позовної заяви, Позивач просив суд застосувати до Відповідача штрафні санкції саме за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, а не за її ненадання Замовнику в електронній Формі, як зазначає Скаржник.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області відсутні.

Приймаючи до уваги те, що колегією суддів прийнято рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, то у відповідності до положень ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.08.2018р. у справі № 908/1048/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв'язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова