ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Справа № 915/778/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

представник позивача в судове засідання не з'явився

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, 54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а

до відповідача: Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист, 54001, м.Миколаїв, вул.Московська, 6; 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46

про: стягнення заборгованості у розмірі 329 945,59 грн. з якої: 238 110,13 грн. основний борг, 21 116,79 грн. - 3% річних, 70 718,67 грн. інфляція (заява про збільшення позовних вимог №4696/32 від 27.09.2018 та заява про зменшення позовних вимог №4696/32/01 від 23.10.2018)

25.07.2018 Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №3994/32 від 19.07.2018 про стягнення з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист заборгованості у розмірі 238 110,13 грн.

01.10.2018 позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву №4696/32 від 27.09.2018 про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 330 278,29 грн. з якої: 238 110,13 грн. основний борг за договором, 21 449,49 грн. 3% річних, 70 718,67 грн. інфляційні.

24.10.2018 позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву №4696/32/01 від 23.10.2018 про зменшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 329 945,59 грн. з якої: 238 110,13 грн. основний борг за договором, 21 116,79 грн. 3% річних, 70 718,67 грн. інфляційні.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 07.07.2015 було укладено Договір про відстрочку оплати по договору №410.02, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди про те, що зобовязання боржника перед кредитором за договором №410.02 станом на 14.07.2015 становить 238 110,13 грн. Згідно вказаного ОСОБА_1 сторони домовились, що позивач надає відповідачу відстрочку з погашення заборгованості у розмірі 238 110,13 грн. на період з 14.07.2015 по 14.07.2018. У вказаний в договорі строк відповідач заборгованість не сплатив, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.07.2018 позовну заяву №3994/32 від 19.07.2018 Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго залишено без руху, оскільки позивачем всупереч вимог статті 164 ГПК України не надано доказів відправлення відповідачеві за його місцезнаходженням - 54038, місто Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46 копії позовної заяви №3994/32 від 19.07.2018 і доданих до неї документів. Вказаною ухвалою Обласному комунальному підприємству Миколаївоблтеплоенерго надано строк для усунення недоліків в строк який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

14.08.2018 позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву про усунення недоліків позовної заяви в якій на виконання ухвали суду від 30.07.2018 надав докази направлення копії позовної заяви №3994/32 від 19.07.2018 та додані до неї документи на юридичну адресу відповідача - 54038, місто Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02 жовтня 2018 року.

Підготовче засідання призначене на 02.10.2018 було відкладено на 22 жовтня 2018 року.

12.10.2018 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав відзив в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що 11.07.2013 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №410.02 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, відповідно до умов якого виконавець зобовязується виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію, а споживач використовувати теплову енергію для обєктів, перерахованих у Додатку №1 ОСОБА_1. Відповідно до п.6.1 ОСОБА_1, він діє з 01.08.2013 до 01.08.2018 за цим ОСОБА_1 відповідачем частково сплачувалася заборгованість у звязку зі скрутним матеріальним становищем відповідача. 07 липня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відстрочку оплати по договору №410.02, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди про те, що зобовязання боржника перед кредитором за договором №410.02 станом на 14.07.2015 становить 238 110,13 грн. Відповідно до п.1.2 ОСОБА_1 від 07.07.2015 сторони за ОСОБА_1 дійшли згоди, з укладенням вказаного ОСОБА_1, на підставі ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням відповідно до умов цього ОСОБА_1 між тими ж сторонами. Зазначає, що в умовах сьогодення діяльність ПрАТ «Миколаївтурист» є збитковою в підтвердження чого посилається на звіт про фінансовий результат підприємства за 1 кв.2018 року в результаті чого мають місце численні боргові зобовязання в тому числі перед державним бюджетом, по заробітній платні та по податкам, перед іншими підприємствами. Додаткові грошові навантаження призведуть до погіршення фінансового становища підприємства та не спроможності розрахуватися за взятими зобовязаннями. Зазначає, що проти заяви позивача про збільшення позовних вимог заперечує, оскільки вона є необґрунтованою, а збільшення позовних вимог штучно завищеним. Відповідно до п.1.5 ОСОБА_1, боржник погашає заборгованість до 14.07.2018, тому у випадку порушення зобовязання, строк обчислення інфляційних втрат та 3% річних починається з 14.07.2018.

18.10.2018 позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав відповідь на відзив в якій зазначає, що твердження відповідача про необґрунтованість заяви про збільшення позовних вимог і посилання на те, що втрати від інфляції та 3% річних повинні обчислюватися з 14.07.2018 не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.3.2 ОСОБА_1, у разі несвоєчасного (порушення строку, вказаного в п.1.5 цього ОСОБА_1) внесення плати за договором, кредитом має право нарахувати боржнику за весь період, на який було надано відстрочення оплати, інфляцію та 3% річних. У звязку з тим, що до 14.07.2018 відповідач оплату за ОСОБА_1 не здійснив, а відповідно до п.1.4 ОСОБА_1 відстрочку було надано на період з14.07.2015 по 14.07.2018, то відповідно і збитки від інфляції та 3% річних нараховані з 01.08.2015 по 14.07.2018.

У підготовчому засіданні 22.10.2018 було оголошено перерву до 24.10.2018.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №915/778/18 до судового розгляду по суті на 09 листопада 2018 року.

06.11.2018 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки голова правління Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист перебуватиме у відрядженні тому не може бути присутнім на судовому засіданні 09.11.2018.

Судове засідання 09.11.2018 було відкладено на 20.11.2018.

19.11.2018 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки голова правління ОСОБА_2 є представником ПрАТ «Миколаївтурист» і має намір особисто прийняти участь у судовому засіданні. Однак, голова правління, у звязку з виробничою необхідністю перебуватиме у відрядженні м.Київ, тому не має можливості бути присутнім на судовому засіданні 20.11.2018 .

У відповідності до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Беручи до уваги повторну неявку відповідача у судове засідання та оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд ухвалив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовити.

20.11.2018 позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

11 липня 2013 року між Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго (далі теплопостачальна організація) та Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (далі споживач) було укладено договір № 410.02 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (Далі - Договір), за умовами вказаного ОСОБА_1 виконавець зобов'язується виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію, а споживач використовувати теплову енергію для об'єктів, перерахованих у Додатку № 1 цього ОСОБА_1 (п.1.2 ОСОБА_1).

30 січня 2014 року Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго та Приватне Миколаївське обласне акціонерне товариство по туризму та екскурсіях Миколаївтурист уклали Додаткову угоду № 1 до ОСОБА_1 № 410.02 від 11.07.2013р., у відповідності з якою назву ОСОБА_1 виклали в наступній редакції: Договір № 410.02 купівлі продажу теплової енергії.

Згідно п. 1.4.1 ОСОБА_1 (в редакції Додаткової угоди №1 від 30.01.2014), розрахунки за послуги теплопостачання централізоване опалення здійснюються: - при наявності приладів обліку теплової енергії по тарифу за 1 Гкал та показниками приладу обліку з оплатою протягом опалювального періоду. У випадку припинення роботи теплолічильника по тарифу, що діє в опалювальному періоді для певної категорії споживачів за опалення 1 кв.м. загальної площі з оплатою на протязі опалювального періоду або року.

Пунктом 1.8 ОСОБА_1 передбачено, що остаточний розрахунок здійснюється відповідно рахунку фактури до 25 числа поточного місяця бюджетними організаціями; до 20 числа місяця наступного за звітним, іншими групами споживачів.

Пунктом 2.6 ОСОБА_1 сторонами передбачено, що витрати тепла визначаються по показникам приладів обліку. Споживач відзвітовується за спожиту теплову енергію по показникам приладів обліку відомістю встановленого зразку з 15 по 18 число поточного місяця для бюджетних організацій, до 24 числа поточного місяця для житлових організацій, з 25 по 30 число поточного місяця для інших організацій. Споживач повинен вести журнал щоденного обліку споживання теплової енергії, прошнурований, пронумерований, скріплений печаткою та підписом представника теплової інспекції позивача.

У відповідності до п. 2.11 ОСОБА_1, надання послуг теплопостачання споживачу проводиться тільки за нарядом, одержаним у виконавця та за наявності актів на повну готовність систем теплопостачання, підписаних виконавцем та балансоутримувачем будинку.

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_1, договір діє з 01.08.2013 до 01.08.2018 та враховується щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не поступає заява однієї з сторін про відмову від діючого ОСОБА_1.

07 липня 2015 року між Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго (далі кредитор) та Приватним Миколаївським обласним акціонерним товариством по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (далі боржник) було укладено договір про відстрочку оплати заборгованості по договору №410.02 (далі Договір про відстрочку), у відповідності до умов якого кредитор та боржник підтверджують, що за договором №410.02 станом на 14.07.2015 заборгованість за отримані послуги теплопостачання за період з 01.12.2014 по 14.07.2015 складає 238 110,13 грн. (п.1.1 ОСОБА_1 про відстрочку).

Згідно п.1.2 ОСОБА_1 про відстрочку, сторони за договором дійшли згоди, що укладанням вказаного ОСОБА_1, на підставі ч.2 ст.604 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється за домовленістю сторін про зміну первісного зобовязання новим зобовязанням відповідно до умов цього ОСОБА_1 між тими ж сторонами (новація).

У відповідності до п.1.3 ОСОБА_1 про відстрочку, сторони домовились, що за цим ОСОБА_1 у боржника виникає зобовязання про сплату на користь кредитора суми у розмірі 238 110,13 грн. на умовах, визначених цим ОСОБА_1. Кредитор надає боржнику відстрочку у погашенні заборгованості, вказаної в пункті 1.1 цього ОСОБА_1 на період з 14.07.2015 по 14.07.2018 (п.1.4 ОСОБА_1 про відстрочку).

Пунктом 1.5 ОСОБА_1 про відстрочку визначного, що боржник в термін до 14.07.2018 погашає заборгованість, вказану в п.1.1 цього ОСОБА_1.

Відповідно до п.2.1 ОСОБА_1 про відстрочку, кредитор має право прийняти рішення про наступну розстрочку боргу або про стягнення боргу у судовому порядку у разі невиконання боржником зобовязань по договору протягом одного місяця з 14.07.2018.

Згідно п.4.1 ОСОБА_1 про відстрочку, договір набуває чинності з моменту укладення і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Згідно зі статтею 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Разом з цим згідно з частиною 4 зазначеної статті новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Отже, особливим видом припинення зобов'язання за домовленістю сторін є новація. Новація - це угода про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж самими сторонами. Юридичною підставою для зобов'язання, що виникає при новації, є домовленість сторін попередньої угоди про припинення первісного зобов'язання та про виникнення нового, яке за своїм змістом відрізняється від попереднього.

Отже, між сторонами у справі укладений Договір про відстрочення оплати заборгованості від 07.07.2015 за умовами якого зобовязання, які виникли із договору №410,02 купівлі продажу теплової енергії замінено новим зобовязанням відповідача сплатити відстрочену суму заборгованості у розмірі 238 110,13 грн. в термін до 14.07.2018 (п.1.5.Договору).

Таким чином, Договір про відстрочення оплати заборгованості від 07.07.2015 є новацією в розумінні ст.604 Цивільного кодексу України, оскільки передбачає, що зобовязання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобовязання новим.

Відповідач вимоги ОСОБА_1 про відстрочку в частині погашення заборгованості за отримані послуги теплопостачання за період з 01.12.2014 по 14.07.2015 у розмірі 238 110,13 грн. у строк визначений ОСОБА_1 не виконав, у звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 238 110,13 грн. основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.3.2 ОСОБА_1 про відстрочку, у разі несвоєчасного (порушення строку, вказаного в пунктах 1.5 цього договору) внесення плати за договором, кредитор має право нарахувати боржнику за весь період, на який було надано відстрочення оплати, інфляцію та 3% річних, виставити рахунок, який надати боржнику для оплати.

Позивач посилаючись на п.3.2 ОСОБА_1, у звязку з несвоєчасним виконанням відповідачем ОСОБА_1 про відстрочку нарахував 3% річних у розмірі 21 116,79 за період з 01.08.2015 по 14.07.2018 та збитки від інфляції у розмірі 70 718,67 грн. за період з серпня 2015 року по червень 2018 року та виставив відповідачу рахунок №10 від 17.07.2018 на оплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно норм матеріального права, відстрочка передбачає одноразову оплату переданих покупцю товарів у повному обсязі та у визначений договором термін.

Так, сторони ОСОБА_1 про відстрочку в п.1.5 погодили, що боржник в термін до 14.07.2018 року погашає заборгованість в розмірі 238 110,13 грн., тобто прострочення виконання грошового зобовязання за ОСОБА_1 про відстрочку виникає у відповідача 14.07.2018 року. Отже, позивач правомірно нарахував 3% річних у розмірі 19,57 грн. за 14.07.2018, які підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 70 718,67 грн. за період з серпня 2015 року по червень 2018 року та 3% річних за період з 01.08.2015 по 13.07.2018 в розмірі 21 097,22 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшені позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях Миколаївтурист (54001, м.Миколаїв, вул.Московська, 6; 54038, м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, будинок 46, р/р 4587 ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ) на користь Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго (54034, м.Миколаїв, вул.Миколаївська, 5а, р/р 10 МОУ «Ощадбанк» в м.Миколаєві, МФО 316461, ) заборгованості у розмірі 238 110,13 грн., 19,57 грн. 3% річних та 3 563,41 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2018.

Суддя Н.О. Семенчук