ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2018 р. Справа № 911/2226/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянув у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатепломережа»

про стягнення 174 264,56 грн.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. № 83/17 від 27.12.2017);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Дочірня компанія «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулася з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатепломережа» (далі - відповідач) про стягнення 174 264,56 грн заборгованості, з яких: 137 951,86 грн інфляційних втрат та 36 312,70 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання за договором поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання № 06/09-977БО-17 від 23.09.2009.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.10.2018 відкрито провадження у справі № 911/2226/18, розгляд справи призначено на 26.10.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.10.2018 розгляд справи № 911/2226/18 відкладено в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 02.11.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2018 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 16.11.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.11.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/2226/18, призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 23.11.2018 підтримав задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 23.11.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 23.11.2018, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними в ній матеріалами справи за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промову (заключне слово) представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що рішенням господарського суду Київської області від 02.08.2011 (суддя Дьоміна С.Ю.) (а.с. 13-15), яке набрало законної сили, у справі № 12/094-11 за позовом Дочірньої компанії ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства теплових мереж Миронівкатепломережа про стягнення заборгованості у розмірі 773 603,62 грн., встановлено, що 23 вересня 2009 року між дочірньою компанією ОСОБА_1 акціонерної компанії Нафтогаз України (далі позивач) та комунальним підприємством теплових мереж Миронівкатепломережа (далі відповідач) був укладений договір поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання №06/09-997БО-17 (далі договір), згідно з умовами якого позивач зобовязувався поставити відповідачу природний газ (далі товар), а відповідач зобовязувався поставлений товар прийняти і оплатити вчасно та в повному обсязі; позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 220 163,90 грн., що підтверджується актами передачі-приймання природного газу для вироблення теплової енергії для бюджетних установ та організацій та інших споживачів від 31.10.2009 року, 30.11.2009 року, 31.12.2009 року, 31.01.2010 року, 28.02.2010 року, 31.03.2010 року, 30.04.2010 року, 31.05.2010 року, 30.06.2010 року, 31.07.2010 року, 31.08.2010 року, 30.09.2010 року, а відповідач вказаний товар прийняв, проте оплатив його частково, а саме в сумі 2 605 356,50 грн; відповідач жодних документів, що підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем, суду не надав.

Рішенням суду від 02.08.2011 позов Дочірньої компанії ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства теплових мереж Миронівкатепломережа про стягнення заборгованості у розмірі 773 603,62 грн. задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 614 807,40 грн. (шістсот чотирнадцять тисяч вісімсот сім грн. 40 коп.); 47 218,61 грн. (сорок сім тисяч двісті вісімнадцять грн. 61 коп.) пені; три проценти річних у розмірі 29 714,31 грн. (двадцять девять тисяч сімсот чотирнадцять грн. 31 коп.); суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 81 863,30 грн. (вісімдесят одна тисяча вісімсот шістдесят три грн. 30 коп.); 7 737,00 грн. (сім тисяч сімсот тридцять сім грн. 00 коп.) витрат на сплату державного мита; 236,00 грн. (двісті тридцять шість грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку боргу (а.с. 12) відповідач 26.11.2012 та 21.12.2012 сплатив позивачу 15 800 грн та 195 533 грн, всього 211 333 грн, залишок заборгованості з суми основного боргу становить 403 474,40 грн.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 137 951,86 грн інфляційних втрат за період з 01.10.2015 по 31.08.2018 та 36 312,70 грн 3 % річних за період з 10.10.2015 по 09.10.2018 на суму боргу 403 474,40 грн.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ч. 2 п. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем у позовній заяві (а.с. 8-9), арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.10.2015 по 31.08.2018 на суму 403 474,40 грн складає 137 951,86 грн та 36 312,70 грн 3 % річних за період з 10.10.2015 по 09.10.2018. Відтак, вимоги про стягнення 137 951,86 грн інфляційних втрат та 36 312,70 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 137 951,86 грн інфляційних втрат та 36 312,70 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатепломережа» про стягнення 174 264,56 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Миронівкатепломережа» (08800, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Коцюбинського, буд. 5; ідентифікаційний код 20595254) на користь Дочірньої компанії «ОСОБА_1 України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 31301827) 137 951 (сто тридцять сім тисяч девятсот пятдесят одну гривню) 86 коп. інфляційних втрат, 36 312 (тридцять шість тисяч триста дванадцять гривень) 70 коп. 3 % річних та 2 613 (дві тисячі шістсот тринадцять гривень) 97 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 27.11.2018

Суддя П.В.Горбасенко