СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

28.11.2018 Справа № 922/1173/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача - арбітражний керуючий Пуговкіна А.В. - на підставі свідоцтва від 10.11.2015р. №1743;

від відповідача - Чучиліної В.Ю. - на підставі довіреності від 14.12.2017р. №248-83/17, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 12.07.2017р. №2125,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія", Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пуговкіної А.В., Кіровоградська область, м.Олександрія, (вх. №486 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 (суддя Аюпова Р.М., ухвалене в м. Харків о 14:30год., повний текст рішення складено 17.07.2018р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія", Харківська область, Харківський район, с. Затишшя,

до відповідача: Державного підприємства завод "Електроважмаш", м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 526587,60грн.,

ВСТАНОВИЛА:

02.05.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.06.2018р.), в якій просило суд стягнути з Державного підприємства завод "Електроважмаш" заборгованість в розмірі 526587,60грн., підставою нарахування якої стала несплата відповідачем за поставлений позивачем, відповідно до видаткової накладної № РН-0000715 товар - лист сталевий марки 09Г2С1 в кількості 39,89300тон.

18.05.2018р. відповідачем було подано до місцевого господарського суду заяву про застосування строків позовної давності (вх.;14544), в якому просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" до Державного підприємства завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості в розмірі 526587,60грн. за поставлену позивачем сталь марки 09Г2С1 та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 повністю відмовлено в задоволенні позову.

Відповідні висновки суду першої інстанції мотивовані з посиланням на положення статей 257, 261, 264, 266, 267 Цивільного кодексу України. Суд першої інстанції зазначив про сплив позовної давності для звернення до суду за захистом порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" про застосування якої було подано заяву Державного підприємства завод "Електроважмаш", та про відсутність доказів поважності його пропуску.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пуговкіної А.В. з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідача. Одночасно апелянт звернувся з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18. В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання апелянт посилається не те, що перший раз апеляційна скарга була направлена до апеляційного господарського суду 01.08.2018р. (тобто, в строк визначений Господарським процесуальним кодексом України), проте, судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено не було, у зв'язку з чим було подано клопотання про відстрочення сплати та зменшення розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, місцевим господарським судом не було повно, всебічного та об'єктивно досліджено всіх наданих сторонами доказів поданих в обґрунтування свої вимог та заперечень, що на думку апелянта призвело до передчасного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2018р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пуговкіної А.В. строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Пуговкіної А.В. на рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18; встановлено відповідачу строк до 21.11.2018р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 28.11.2018р.

20.11.2018р. відповідачем подано до апеляційного господарського суд відзив на апеляційну скаргу (вх.№1391), в якому просить суд відмовити в задоволені апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія", рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 28.11.2018р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про закриття провадження у даній справі з наступних підстав.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб'єктивним правом і обов'язком позивача і відповідача.

Позов в процесуальному сенсі - є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.

Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" до суду з відповідним позовом у даній справі стало стягнення з Державного підприємства завод "Електроважмаш" заборгованості в розмірі 526587,60грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем за поставлений позивачем товар, відповідно до Видаткової накладної № РН-0000715 - лист сталевий марки 09Г2С1 в кількості 39,89300тон. (т.1 а.с.2-25).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного 10.02.2012р. між ДП завод "Електроважмаш" (замовником, відповідачем) та ТОВ "Українська ферросплавна компанія" (учасником, позивачем) договору про закупівлю товарів за державні кошти № 238/16-22-Т (т.1 а.с.122-123), відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання у 2012-2013 роках поставити відповідачу товари, а відповідач - прийняти та оплатити такі товари.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи, 04.07.2017р. господарським судом Харківської області було ухвалено рішенні у справі №922/1562/17, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" до Державного підприємства завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості в сумі 526587,60грн. (т.1 а.с.18- 20).

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що предмет та підстава позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" є тотожними зі справою №922/1173/13, а саме: стягнення заборгованості договору про закупівлю товарів за державні кошти № 238/16-22-Т від 10.02.2012р. по оплаті за поставлений товар - лист сталі - сталевий марки 09Г2С1 в кількості 39,89300тон. відповідно до Видаткової накладної № РН-0000715.

Отже, за наведених вище обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що під час розгляду справи №922/1562/17 вирішено спір між тими ж сторонами та про той же предмет позову та з тих же підстав.

Проте, місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано вказаних обставин, що призвело до помилкових висновків, які були покладені в основу судового рішення у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність рішення господарського суду Харківської області у справі №922/1562/17 судова колегія вважає, що провадження у справі №922/1173/18 повинно бути закрито на підставі до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія також враховує правову позицію викладену у пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" (заява №3236/03) від 03.04.2008р., в якому Суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Отже, подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія", нового позову про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято рішення у справі №922/1562/17, яке набрало законної сили, фактично свідчить про намагання домогтись нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано зазначених вище обставин, що призвело до помилкових висновків, які були покладені в основу судового рішення у даній справі, рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі №922/1173/18 підлягає закриттю, на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись приписами п.2 ч.1 ст.175, ст.ст. 231, 234, п.4 ч.1 ст.275, 269 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ферросплавна компанія" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.07.2018р. у справі №922/1173/18 визнати нечинним.

Провадження у справі №922/1173/18 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко