ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р., м. Київ Справа№ 911/2027/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Коржук І.О.,

від ДВС: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Нікатранс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2018р., м. Київ (повний текст складено та підписано 30.05.2018р.) за скаргою Приватного підприємства "Нікатранс" на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі №911/2027/13 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Богуславщина"

до Приватного підприємства "Нікатранс"

про стягнення 120277,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 відмовлено у задоволенні скарги б/н від 25.01.2018р. (вх. №22/18 від 29.01.2018р.) Відповідача на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП №48725478.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що державним виконавцем Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області правомірно та із дотриманням вимог положень Закону України «Про виконавче провадження» та за наявності відповідних підстав і необхідних повноважень було винесено постанову про арешт всього майна боржника у межах суми звернення стягнення в межах зведеного виконавчого провадження з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 687750,00 грн, а сама постанова Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.01.2018р. про арешт майна боржника є такою, що відповідає вимогам законодавства України, оскільки вищевказаними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не вимагається накладення арешту саме на індивідуально визначене майно при виконанні рішення суду про стягнення грошових коштів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 скасувати та прийняти нову, якою скаргу задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, Відповідач стверджує, що законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних та ідентифікуючих характеристик. Також Відповідач зазначає, що місцевий суд порушив норми процесуального права щодо строків розгляду скарги та її надсилання Відповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018р. апеляційну скаргу Відповідача залишено без руху. 31.08.2018р. Відповідачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №911/2027/13.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 22.10.2018р., справу №911/2027/13 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018р. прийнято справу №911/2027/13 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І., розгляд апеляційної скарги у справі №911/2027/13 призначено на 19.11.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

26.06.2013р. рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/2027/13 позов задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 114277,20 грн основної заборгованості та судові витрати 6000,00 грн судового збору.

30.10.2013р. постановою Київського апеляційного господарського суду залишено без змін рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2013р. у справі №911/2027/13.

20.11.2013 р. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 26.06.2013р. у справі №911/2027/13 судом видано відповідний наказ.

16.09.2015р. за заявою Позивача про відкриття виконавчого провадження постановою Відділу Державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №48725576 з примусового виконання наказу №911/2027/13, виданого Господарським судом Київської області 20.11.2013р., про стягнення з Відповідача на користь Позивача основної заборгованості у сумі 114277,20 грн та судового збору у сумі 6000,00 грн. Вказаною постановою встановлено Відповідачу строк для добровільного виконання рішення суду до 22.09.2015р.

27.09.2016р. постановою Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження приєднано виконавче провадження ВП №48725576 з примусового виконання наказу №911/2027/13, виданого Господарським судом Київської області 20.11.2013р., до зведеного виконавчого провадження №52391632. У вказаному зведеному виконавчому провадження знаходяться на виконанні також виконавчі листи Маріїнського районного суду Донецької області.

16.01.2018р. постановою Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ВП №48725478 про арешт майна боржника накладено арешт на майно, що належить Відповідачу у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 687750,00 грн.

29.01.2018р. Відповідачем до суду подано скаргу на постанову про арешт майна боржника від 16.01.2018р. у зведеному виконавчому провадженні №48725478 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/2027/13, у якій останній просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкарупи О.С. від 16.01.2018р. про арешт майна Відповідача у межах суми звернення стягнення у розмірі 687750,00 грн, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, у зведеному виконавчому провадженні ВП №48725478 та зобов'язати зазначену вище службову особу усунути порушення, шляхом проведення виконавчих дій, в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вказана скарга обґрунтована тим, що дії заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 16.01.2018р. у виконавчому провадженні ВП №48725478 є неправомірними, а сама постанова є незаконною. Так державним виконавцем було винесено вищевказану постанову всупереч ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних та ідентифікуючих характеристик.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 відмовлено у задоволенні скарги б/н від 25.01.2018р. (вх. №22/18 від 29.01.2018р.) Відповідача на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП №48725478.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.339, ч.1 ст.340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч.1 ст.74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

У зведеному виконавчому провадженні виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Водночас Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Хоча порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження окремо не визначено, однак ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.5 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто ч.5 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинне законодавство не регулює іншим чином порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то у такому випадку застосовується ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі №660/612/16-ц, від 6 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15, від 12 вересня 2018 року справа №906/530/17, від 17.10.2018р. у справі №5028/16/2/2012.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга Відповідача на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки вона стосується оскарження дій державного виконавця з винесення постанови саме у зведеному виконавчому провадженні, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Розгляд такого спору відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України повинен здійснюватися за правилами адміністративного судочинства шляхом подання відповідного позову до адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175, п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч.2 ст.278 Господарського процесуального кодексу України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених ст.20-23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий господарський суд вирішив по суті спір, на який не поширюється юрисдикція господарського суду, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду незалежно від доводів апеляційної скарги.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню. Ухвала Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 підлягає скасуванню. Провадження у справі №911/2027/13 підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Нікатранс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.04.2018р. у справі №911/2027/13 скасувати.

3. Провадження у справі №911/2027/13 за скаргою Приватного підприємства "Нікатранс" на постанову заступника начальника Богуславського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області закрити.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 22.11.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов