ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 Справа № 917/1161/18

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 36000, м.Полтава, вул. Зигіна, 1, ідент. код 21076316

до Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, 36020, м.Полтава, вул. Стрітенська, буд. 19, ідент. код 03365854

про стягнення 67 966, 00 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: Юрченко В.С., дов.№ 66-02/1386 від 02.11.2018 року

від відповідача: не з"явились

Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення 67966,00 грн., з яких: 33983,00 грн. штрафу та 33983,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі на 18.10.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 18.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 15.11.2018 року позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з»явився, направив суду клопотання (вх.№ 10496 від 12.11.2018 року) про відкладення розгляду справи в зв»язку з неможливістю забезпечити явку свого представника.

Суд зазначає, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме, неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов'язком суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Отже, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється, з огляду на те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином; надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, явка представників сторін судом обов"язковою не визнавалася; наявні в справі документи дають можливість вирішити спір без присутності сторін.

17.10.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (арк. спр.68-70), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому, зазначає, що у кошторисі управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не передбачені видатки на сплату штрафу в сумі 33983,00 грн. та пені в сумі 33983,00 грн., що унеможливлює сплату управлінням зазначених сум з місцевого бюджету.

29.10.2018 року позивач подав суду відповідь на відзив (вх.№ 10029, арк. спр.81-83), в якому зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували неспроможність УЖКГ Полтавського міськвиконкому сплатити до Державного бюджету України кошти у вигляді штрафу та пені, накладених за Рішенням адміністративної колегії.

При цьому, норми конкурентного законодавства в частині стягнення штрафу та пені носять імперативний характер, тобто Законом України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено ні зміни, ні прощення суми штрафу та нарахованої пені у відповідності до прийнятого адміністративною колегією територіального відділення Рішення.

Крім цього, позивачем заявлено клопотання про повернення переплаченої суми судового збору.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, встановив:

Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (далі - територіальне відділення або Позивач) у справі №01-13-50/08-2017 прийняте рішення від 28.02.2017 року № 01/22-рш (далі - Рішення) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (надалі - УЖКГ Полтавського міськвиконкому або Відповідач) та накладення штрафу.

Зокрема, пунктом першим резолютивної частини Рішення визнано, що УЖКГ Полтавського міськвиконкому вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації на вимогу від 11.01.2017 року №01/89 у встановлений в.о. голови територіального відділення строк.

Пунктом другим резолютивної частини даного Рішення визнано, що за вказане порушення на УЖКГ Полтавського міськвиконкому накладено штраф у розмірі 33 983,00 (тридцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн., що становить 1999 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказане Рішення рекомендованим листом № 01/1014 від 28.02.2017 року було направлено на адресу УЖКГ Полтавського міськвиконкому, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (вул. Стрітенська, буд. 19, м. Полтава, 36020).

Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №36 1 від 01.03.2017 року отримано Відповідачем 02.03.2017 року.

Таким чином, 03 травня 2017 року минув встановлений, відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», двомісячний строк, протягом якого Відповідач мав сплатити штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладений Рішенням від 28.02.2017 року № 01/22-рш.

Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Не погоджуючись з Рішенням територіального відділення від 28.02.2017 року № 01/22-рш, УЖКГ Полтавського міськвиконкому було подано позовну заяву до господарського суду Полтавської області про визнання його недійсним.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.05.2017 року порушено провадження у справі № 917/637/17 за позовом УЖКГ Полтавського міськвиконкому до територіального відділення про визнання недійсним та скасування Рішення.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 року у справі №917/637/17 позов УЖКГ Полтавського міськвиконкому задоволено повністю, а Рішення територіального відділення від 28.02.2017 року № 01/22-рш скасовано.

Не погодившись з таким висновком суду першої інстанції, Позивачем було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року прийнято до провадження.

30.10.2017 року колегією суддів суду апеляційної інстанції винесено постанову по справі №917/637/17, якою апеляційну скаргу територіального відділення задоволено, рішення господарського суду Полтавської області від 29.06.2018 року скасовано та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з висновками Харківського апеляційного господарського суду звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, ухвалою якого від 03.03.2018 року відкрито касаційне провадження.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду було розглянуто доводи УЖКГ Полтавського міськвиконкому та винесено 17.04.2018 року постанову у справі №917/637/17, якою касаційну скаргу Відповідача було залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 року - без змін.

Таким чином, оскаржуване Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» обов»язковим до виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на 20.09.2018 року у територіального відділення Комітету відсутня інформація щодо сплати УЖКГ Полтавського міськвиконкому до Державного бюджету України штрафу у розмірі 33 983,00 грн., накладений Рішенням від 28.02.2017 року № 01/22-рш.

Відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожен день прострочення стати штрафу нараховується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Тривалість зупинення нарахування пені визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений в абзацах третьому - п'ятому частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розгляд чи перегляд господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу і в цей період не включається час перебування матеріалів справи у суді, коли згаданий розгляд чи перегляд не здійснюється.

Згідно з пункту 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» тривалість такого зупинення визначається, виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд, і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювались.

Загальний розмір пені нарахований за період з 31.10.2017 року по 02.03.2018 року та з 18.04.2018 року по 20.09.2018 року становить 142 220,25 грн.(розрахунок додається).

Оскільки відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням АМК, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 33 983,00 грн. та штраф в розмірі 33983,00 грн.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (далі - ЗУ "Про Антимонопольний комітет України"), Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Згідно ч. 2, 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Судом встановлено, що рішення позивача було отримано відповідачем 02.03.2017 року, тобто згідно ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" штраф підлягав сплаті відповідачем по 03.05.2017 року.

Рішення АМК оскаржувалося відповідачем, проте, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 917/637/17 від 17.04.2018 року спірне рішення АМК визнано законним.

Спірне рішення АМК є чинним, а отже відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» - є обов'язковим до виконання.

За даних обставин, позовні вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 33983,00 грн. на підставі чинного рішення АМК є законними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовуються відповідачем та підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Пунктом 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011. № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз'яснено, що абзацами 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Отже, позивач правомірно зупиняв нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням АМК.

Згідно поданого позивачем розрахунку, загальний розмір пені, нарахованої за період з 31.10.2017 року по 02.03.2018 року та з 18.04.2018 року по 20.09.2018 року склав 142 220, 25 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням АМК.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню у розмірі штрафу, тобто в сумі 33983,00 грн.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо стягнення 33983,00 грн. пені та 33983,00 грн. штрафу є правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Позивачем заявлено клопотання про повернення з бюджету надмірно сплаченої суми судового збору.

Вбачається, що при зверненні до суду із позовною заявою позивач сплатив 1841,00 грн. судового збору (платіжне доручення № 217 від 03.09.2018 року, а.с. 13).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за розгляд позовної заяви про стягнення 67966,00 грн. становить 1762,00 грн.

За ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового розміру в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У такому випадку, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору, судовий збір в сумі 79 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (36020, м.Полтава, вул. Стрітенська, буд. 19, ідент. код 03365854) 67966,00 грн., з яких: штрафу у розмірі 33983,00 грн., пені у розмірі 33983,00 грн., із зарахуванням зазначених сум до загального фонду Державного бюджету України за реквізитами: Отримувач: УК у м.Полтаві/м.Полтава/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 38019510, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО): 899998, номер рахунку: 6002, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: "Адміністративні штрафи та інші санкції".

3. Стягнути з Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (36020, м.Полтава, вул. Стрітенська, буд. 19, ідент. код 03365854) на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (36000, м.Полтава, вул. Зигіна, 1, ідент. код 21076316, МФО 820172, Державна казначейська служба України м.Київ, р/р 9819 на відновлення касових видатків за КЕКВ 2800) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

4. Із пред'явленням даного рішення в органи Державної казначейської служби України повернути Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (36000, м.Полтава, вул. Зигіна, 1, ідент. код 21076316) з Державного бюджету України 79 грн. переплаченої суми судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 217 від 03.09.2018 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1161/18.

5.Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 26.11.2018 року

Суддя Іванко Л.А.