СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"23" листопада 2018 р. Справа № 905/1972/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1 Л.І., розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ,

на ухвалу господарського суду Донецької області від 26.10.2018 (суддя Тарапата С.С.), постановлену в м. Харкові,

у справі №905/1972/18

за заявою Акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2018 Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до господарського суду Донецької області з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Електросталь».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.10.2018 у справі №905/1972/18 відмовлено у прийнятті заяви ТАТ «ВТБ Банк» про порушення справи про банкрутство ТОВ «Електросталь».

АТ «ВТБ Банк» з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилося та 12.11.2018 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 26.10.2018 у справі №905/1972/18 про відмову у прийнятті заяви АТ «ВТБ Банк», справу №905/1972/18 направити для розгляду до Господарського суду Донецької області.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження з посиланням на статтю 256 ГПК України з тих підстав, що про наявність оскаржуваної ухвали йому стало відомо лише 06.11.2018, що підтверджується вхідним штампом №9239 на конверті.

Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом 26.10.2018, отже, строк подання апеляційної скарги, з урахуванням неробочих днів сплив 05.11.2018.

Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Таким чином, розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи положення статті 256 ГПК України і зважаючи на подання апеляційної скарги в межах десятиденного строку з моменту отримання оскаржуваної ухвали, що підтверджується інформацією з офіційного веб-порталу ПАТ «Укрпошта», суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущено з поважних причин, у звязку з чим він підлягає поновленню.

Також скаржник просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 26.10.2018 у даній справі до ухвалення Східним апеляційним господарським судом відповідного рішення з посиланням статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 у справі №796/165/2018, якою заборонено АТ «ВТБ Банк» здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна та відчужувати будь-яким способом все рухоме та нерухоме майно, у тому числі, але не виключно за договорами міни, дарування, купівлі-продажу тощо.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір визначені розміри ставок судового збору.

Так, відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору, що справляється з апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 1762,00грн.

Натомість, при дослідженні матеріалів апеляційної скарги встановлено, що до апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, скаржник з посиланням на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у звязку з тим, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 у справі №796/165/2018 заборонено АТ «ВТБ Банк» здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження належного йому на праві власності рухомого та нерухомого майна та відчужувати будь-яким способом все рухоме та нерухоме майно, у тому числі, але не виключно за договорами міни, дарування, купівлі-продажу тощо.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктами 1,2 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

АТ «ВТБ Банк» не відноситься до категорії осіб, визначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. За таких обставин, скаржник в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» не має права на відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, скаржником не надано будь-яких належних доказів в розумінні статті 76 ГПК України, які б свідчили про відсутність коштів на рахунках, які б могли бути спрямовані для сплати судового збору за подання апеляційної скарги, або інших доказів, які б свідчити про неможливість сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Посилання скаржника на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.09.2018 у справі №796/165/18 є безпідставним, оскільки вона не містить такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти.

Також, скаржником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не зазначено ймовірної дати сплати судового збору та не надано доказів на підтвердження можливості сплати судового збору до закінчення апеляційного провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у звязку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті Конвенції.

Оскільки відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку апелянтом не доведено, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання АТ «ВТБ Банк» про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За таких обставин суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України та статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме: без доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу АТ «ВТБ Банк» слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу АТ «ВТБ Банк» на ухвалу господарського суду Донецькоїї області від 26.10.2018 у справі №905/1972/18 залишити без руху.

2. Встановити АТ «ВТБ Банк» десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Л.І. Бородіна