СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

28.11.2018 Справа № 905/1041/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.,

суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 18-0014/33230 від 15.06.2018)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 12/07-1 від 12.07.2018)

третьої особи - ОСОБА_3 (довіреність № 412 від 22.06.2018)

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро (вх. № 1671 від 28.11.2018) про відвід суддів Барбашової С.В., Медуниці О.Є. та Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18 за апеляційними скаргами Національного банку України, м. Київ (вх. № 627 Д/3 від 26.10.2018) та Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ (вх. № 630 Д/3 від 26.10.2018) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.09.2018 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі № 905/1041/18

за позовом Національного банку України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Східного апеляційного господарського суду перебуває справа № 905/1041/18 за апеляційними скаргами Національного банку України, м. Київ та Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10.09.2018 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі № 905/1041/18, розгляд якої відкладено на 28.11.2018 об 11:00 год.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасникам справи надано право на подання заяв та клопотань, в тому числі згідно з частиною 2 статті 38 ГПК України - на заявлення відводу судді з підстав, передбачених статтями 35 - 37 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Положеннями частин 1, 2 статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

28.11.2018 у судовому засіданні уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою (вх. № 1671) про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Барбашової С.В., Медуниці О.Є. та Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18.

Дану заяву відповідач обґрунтовує тим, що у звязку з подачею ним 27.11.2018 касаційної скарги на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 про повернення апеляційної скарги ТОВ "ПРИВАТОФИС", суд апеляційної інстанції згідно вимог п.п. 17.10., 17.12. Перехідних положень ГПК України повинен був зупинити провадження у справі до перегляду ухвали Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 в порядку касаційного провадження та надіслати усі матеріали справи до суду касаційної інстанції, але цього не зробив. Відповідач вважає, що таким чином судом порушено принципи рівності і змагальності сторін у господарському процесі та права ТОВ "ПРИВАТОФИС" на судовий захист. З огляду на зазначене відповідач вбачає необєктивність та упередженість в діях суддів. Додатково відповідач зауважує, що оскільки Національний банк України та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є державними установами та діють в інтересах держави, вказане також може свідчити про упередженість та необєктивність суддів при розгляді даної справи, як представників державної влади, оскільки на переконання відповідача такими діями судді Барбашова С.В., Медуниця О.Є. та Пелипенко Н.М. фактично підтримують позивача та третю особу, всупереч принципу рівності сторін судового процесу.

Розглянувши заяву відповідача про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду Барбашової С.В., Медуниці О.Є. та Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18, підстав для її задоволення не вбачається, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною ОСОБА_2 України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Водночас, згідно з частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що: "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об'єктивного, так і суб'єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об'єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб'єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В свою чергу, подана відповідачем заява зводиться виключно до того, що колегія суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Пелипенко Н.М. не надіслала всі матеріали справи до суду касаційної інстанції, у звязку з надходженням касаційної скарги відповідача на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 про повернення апеляційної скарги ТОВ "ПРИВАТОФИС", а також до незгоди відповідача із процесуальним рішенням суддів відносно відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі до перегляду вказаної ухвали в порядку касаційного провадження, що безумовно не може бути підставою для відводу суддів відповідно до частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Однак інші доводи відповідача також не є свідченням на підтвердження неупередженості, необ'єктивності або зацікавленості судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є. та судді Пелипенко Н.М. у результатах розгляду справи № 905/1041/18.

Жодних підстав та обставин, які відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відводу суддів Барбашової С.В., Медуниці О.Є., Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18, заявником не наведено.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що подана відповідачем заява про відвід суддів по своїй суті є спробою вчинення впливу на судову колегію, що розглядає справу, адже не містить реальних підстав для відводу.

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За наслідками розгляду цієї заяви колегія суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Пелипенко Н.М., дійшла висновку, що заявлений відвід є безпідставним та ґрунтується на припущеннях. Обставин, які б викликали сумнів у неупередженості та об'єктивності існуючого складу суддів у справі № 905/1041/18, не вбачається, а тому в задоволенні заяви відповідача про відвід суддів Східного апеляційного господарського суду - Барбашової С.В., Медуниці О.Є. та Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18 слід відмовити.

Водночас, в силу дії частин другої та третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі; у цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно пункту 5 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Оскільки судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заяви відповідача про відвід суддів, тому вбачаються підстави для зупинення провадження у даній справі до вирішення питання про відвід суддів Барбашової С.В., Медуниці О.Є., Пелипенко Н.М., а справа №905/1041/18 підлягає передачі на автоматизований розподіл для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 39, п. 5 ч. 1 ст. 228, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

1. Визнати необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС", м. Дніпро (вх. № 1671 від 28.11.2018) про відвід суддів Барбашової С.В., Медуниці О.Є., Пелипенко Н.М. при розгляді справи № 905/1041/18.

2. Зупинити апеляційне провадження у справі № 905/1041/18 до вирішення питання про відвід суддів Барбашової С.В., Медуниці О.Є., Пелипенко Н.М.

3. Передати справу для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко