ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 17/32

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 (головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф.)

за заявою Приватного акціонерного товариства " Укренергозбут"

про видачу дублікату наказу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут"

до Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про визнання права власності на природний газ та зобов'язання поставити газ,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 (суддя Ковтун С.А.) задоволено заяву Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут". Видано дублікат наказу №17/32 від 21.03.2007.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що Закрите акціонерне товариство "Укренергозбут" звернулося до суду з заявою про видачу дублікату наказу, оскільки Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ втратив наказ про зобов'язання дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000 куб.м споживачам Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками. До своєї заяви заявник додав довідку Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ від 22.06.2018 про втрату наказу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 ухвалу місцевого суду скасовано, в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" про видачу дублікату наказу відмовлено.

Постанова апеляційного суду ґрунтується на тому, що ПАТ "Укренергозбут" звернулося з заявою про видачу дублікату наказу №17/32 від 21.03.2007 року з пропуском строку пред'явлення наказу до виконання, без клопотання про визнання причин пропуску строку пред'явлення наказу до примусового виконання поважними, тому дублікат наказу не може буди видано, оскільки він видається, відповідно до діючого законодавства, тільки в період строку встановленого для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

17.09.2018 (згідно із реєстраційним штампом КАГС) Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2018 року у справі № 17/32 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Ухвалою Верховного Суду від 08.10.2018 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України, оскільки скаржником не доплачено судовий збір в сумі 1652,00 грн. та надано скаржнику строк для усунення недоліків до 29.11.2018; встановлено Приватному акціонерному товариству "Укренергозбут" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

11.10.2018 скаржником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08.10.2018 надано квитанцію № ПН671255 від 10.10.2018 про сплату судового збору в сумі 1652,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

17.10.2018 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження та розгляд касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення сторін, визначив строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Касаційного господарського суду до 06.11.2018.

23.10.2018 від Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" до суду надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з викликом сторін.

Обґрунтовуючи дане клопотання, позивач зазначає, що справа є складною, має значний об'єм наданих документів, які потребують пояснень, та підкреслює надзвичайну важливість цієї справи для заявника.

Відповідно до частини 6 статті 301 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п'ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Аналіз даної норми свідчить, що призначення розгляду вищевказаних касаційних скарг, зазначених у частинах четвертій і п'ятій цієї статті, саме у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи є виключною дискрецією суду, яка залежить виключно від оцінки саме судом і саме конкретних обставин справи.

З урахуванням обставин саме цієї справи касаційним судом і було прийнято рішення, викладене в ухвалі від 17.10.2018, про розгляд касаційної скарги у порядку саме письмового провадження без виклику та повідомлення сторін.

Нових переконливих даних для суду щодо зазначених обставин справи клопотання не містить.

На підставі викладеного, колегія суддів касаційного суду відмовляє ПАТ "Укренергозбут" у задоволенні клопотання про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з викликом сторін.

У касаційній скарзі ПАТ "Укренергозбут" просить суд скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу місцевого суду залишити в силі.

Скаржник (позивач) мотивує свою касаційну скаргу тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

За твердженням скаржника, судом апеляційної інстанції надано неправильну оцінку доказам, поданим ним на підтвердження викладених у заяві доводів.

Крім того, вважає, що апеляційним судом не був застосований п. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" , який визначає, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання. Вважає, що в даному випадку строк був перерваний.

Відповідачем було надано відзив на касаційну скаргу позивача, відповідно до якого останній просить суд відмовити у її задоволенні, постанову апеляційного суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Судами попередніх судових інстанцій встановлено, що на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва від 12.07.2000 по справі №17/32 був виданий наказ №17/32 від 12.07.2000, який був отриманий представником позивача 14.07.2000. Рішення Арбітражного суду міста Києва від 12.07.2000 року по справі №17/32 було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.02.2007 .

На виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 21.03.2007, якою була задоволена заява позивача Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" про відновлення строку для пред'явлення наказу арбітражного суду міста Києва від 12.07.2000 по справі №17/32 до виконання, був виданий наказ Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 про зобов`язання Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" поставити природний газ у кількості 305 000 000куб.м. споживачам Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

21.05.2007 Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відкрив виконавче провадження з виконання наказу про зобов'язання дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000куб.м. споживачам закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

Приватне акціонерне товариство "Укренергозбут" 22.06.2018 звернулося до суду з заявою про видачу дублікату наказу від 21.03.2007 № 17/32, оскільки Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ втратив наказ про зобов'язання дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000куб.м. споживачам закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

ПАТ "Укренергозбут" до заяви від 22.06.2018 про видачу дублікату наказу додав копію листа Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.05.2018 №17/32, зі змісту якого вбачається, що у відділі перебуває виконавче провадження №17800349 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №17/32 від 21.03.2007.

В процесі перевірки матеріалів виконавчого провадження виявлено, що оригінал виконавчого документа втрачено, у зв'язку з цим державним виконавцем відділу було подано до Господарського суду м.Києва заяву про видачу дублікату наказу Господарського суду м.Києва від 21.03.2007 у справі №17/32.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 13.02.2018 у справі №17/32 заяву Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві задоволено, видано дублікат наказу Господарського суду м.Києва від 21.03.2007.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 у справі №17/32 вказану ухвалу Господарського суду м.Києва від 13.02.2018 у справі №17/32 скасовано та заяву Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про видачу дублікату наказу Господарського суду м.Києва від 21.03.2009 залишено без розгляду.

До своєї заяви ПАТ"Укренергозбут" також додало довідку про втрату виконавчого документу від 22.06.2018, яка видана начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ.

Відповідно до вказаної довідки виконавче провадження за наказом №17/32 виданого господарським судом міста Києва 21.03.2007 знаходиться на примусовому виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ. Виконавчий документ пред'явлено до виконання 21.05.2007. Оригінал наказу №17/32 від 21.03.2007 втрачено працівниками відділу.

Розглядаючи доводи касаційної скарги та заперечення на неї колегія суддів касаційного суду відмічає таке.

Згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України:

"Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд."

В п.37. Рішення по справі "Деркач та Палек проти України" (заяви NN 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року, остаточне з 06.06.2005 року, Європейський Суд зазначив:

"37. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, п. 34)."

Констатація Європейським Судом з прав людини порушення державою Україна передбаченого ч.1 ст.6 Конвенції "права на суд" в частині невиконання остаточних судових рішень, на жаль, носить постійний характер.

Згідно з пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України:

"У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку."

Як вбачається з матеріалів справи, наказ Господарського суду міста Києва видано саме 21.03.2007 зі строком пред`явлення його до виконання до 21.03.2010.

Суд першої інстанції встановив, що саме 21.05.2007 відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відкрив виконавче провадження з виконання наказу про зобов'язання дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000 куб.м. споживачам закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

Разом з тим, суд першої інстанції не вказав доказів, на підставі яких він дійшов таких висновків щодо дати відкриття виконавчого провадження, як і щодо факту перебування його на виконанні до подачі вказаної заяви про видачу дублікату наказу.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції двічі вказав в спірній постанові, що колегія суддів встановила, що теж саме 21.05.2007 відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відкрив виконавче провадження з виконання наказу про зобов'язання дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000 куб.м. споживачам закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

Проте, апеляційний суд відмовив в задоволенні заяви, вказавши, що наявна в матеріалах справи постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2007 (л.д.128,т.3) не приймається як належний та допустимий доказ того, що спірний наказ було пред`явлено заявником до виконання, оскільки в даній постанові вказано про прийняття до виконання наказу від 21.03.2009, в той час як наказ було видано 21.03.2007р., інші документи, які б підтверджували прийняття наказу до примусового виконання заявником суду не надано.

Отже, такі висновки суду апеляційної інстанції самі по собі прямо протирічать встановленим цим же судом фактам.

Поряд з цим, як свідчать матеріали справи, скаржником до його заяви про видачу дублікату наказу додавалися в копіях:

- постанова державного виконавця Державної виконавчої служби у Печерському районі м. Києва Філончук А.В. про зупинення виконавчого провадження від 18.09.2007, затверджена начальником ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шпакович В.В. 18.09.2007 та скріплена печаткою відділу;

- постанова державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Онопрієнко Н.В. про поновлення виконавчого провадження від 01.07.2009, затверджена начальником ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шпакович В.В. 01.07.2007 та скріплена печаткою відділу.

У даних документах зазначено, що вказані постанови винесені в межах виконавчого провадження про примусове виконання наказу №17/32, виданого саме 21.03.2007 Господарським судом міста Києва про зобов'язання Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000куб.м. споживачам Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками.

Крім того, в постанові про поновлення вказано, що зазначене виконавче провадження було відкрито саме 21.05.2007 року за заявою Стягувача.

Також, на підтвердження факту перебування на виконанні у ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві наказу №17/32, виданого саме 21.03.2007 Господарським судом міста Києва про зобов'язання Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії поставити природний газ у кількості 305000000куб.м. споживачам Закритого акціонерного товариства "Укренергозбут" за його вказівками, скаржник додавав до заяви про видачу дублікату наказу:

- вимогу державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Онопрієнко Н.В. від 01.07.2009 №13/13-2009 на адресу ДП "Укртрансгаз";

- лист Печерського районного ВДВС міста Київ від 16.05.2018 №17/32 "Щодо відповіді на запит", адресований ПрАТ "УКРЕНЕРГОЗБУТ";

- довідку Печерського районного ВДВС міста Київ від 22.06.2018 про втрату виконавчого документу, видану ЗАТ "Укренергозбут" .

Проте, ні з ухвали суду першої інстанції, ні з постанови суду апеляційної інстанції не вбачається, що даним доказам надавалася будь-яка оцінка, як не надана оцінка доводам органу ДВС та скаржника про просту механічну помилку, а саме, що в постанові про відкриття виконавчого провадження від 21.05.2007 вказано про прийняття до виконання наказу від 21.03.2009, оскільки постанова не могла бути винесена за два роки до видачі наказу.

При цьому, апеляційний суд не послався на докази, які б підтверджували, що такий наказ саме від 21.03.2009 і саме по справі №17/32 видавався взагалі та, зокрема, перебував на виконанні Печерського районного ВДВС міста Київ.

Разом з тим, суд касаційної інстанції, в силу положень наведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Відповідно до п.48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року, остаточне 17.11.2014:

"Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року)."

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ч.13 ст.8, ст.ст.300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 у справі №17/32 задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 у справі №17/32 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський