ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" липня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/1640/15

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР”

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у справі № 911/1640/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “БКЗ ГРЕЙН”

Товариства з обмеженою відповідальністю “РАНОК”

Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства “БАТЬКІВЩИНА”;

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛУКСОР-УТР”

про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та зобов’язання вчинити певні дії

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику представників учасників справи.

обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у справі № 911/1640/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІАКСАР"до Товариства з обмеженою відповідальністю "БКЗ ГРЕЙН", Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНОК" та Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "БАТЬКІВЩИНА" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛУКСОР-УТР” про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та зобов’язання вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.07.2018 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у справі № 911/1640/15 призначено до розгляду на 27.07.2018 року.

Також, у скарзі та в окремо поданій 23.07.2018 року заяві № 27/03-1 від 27.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” просить суд на час розгляду скарги зупинити електронні торги з реалізації арештованого спірною постановою від 22.05.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 56265380 майна за лотом № 291378, які призначені на 30.07.2017 року, до прийняття рішення за скаргою та набрання ним законної сили, у зв’язку з тим, що Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області неправомірно передано на реалізацію шляхом продажу з електронних торгів арештоване спірною постановою майно, яке, як вважає скаржник, належить йому, а не боржникові.

Таким чином, в заяві № 27/03-1 від 27.03.2018 року фактично ставиться вимога про вжиття заходів забезпечення позову, що врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Як визначено ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 170 Господарського процесуального кодексу України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Частина 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Судом встановлено, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” № 27/03-1 від 27.03.2018 року не відповідає загальним вимогам до форми та змісту клопотання, яке подається до суду, визначеним ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

В заяві не викладено всіх обставин та не зазначено доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/1640/15, не зазначено нормативного обґрунтування поданої заяви, як і не зазначено пов’язаності обраного заходу забезпечення з забезпеченням виконання рішення суду саме у справі № 911/1640/15, оскільки фактично Товариство з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” поданою заявою про забезпечення виступає на захист своїх інтересів як власника спірного майна, а не як стягувача за рішенням суду у справі № 911/1640/15.

Наведені обставини унеможливлюють вирішення питання про забезпечення позову у справі № 911/1640/15 і подана заява Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” № 27/03-1 від 27.03.2018 року про забезпечення позову у справі № 911/1640/15 підлягає поверненню заявнику на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 136, 170, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “КІАКСАР” № 27/03-1 від 27.03.2018 року про забезпечення позову у справі № 911/1640/15 повернути заявнику без розгляду.

2. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 Т.П. Карпечкін