ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м.Дніпро Справа № 35/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року (суддя Назаренко Н.Г.) у справі № 35/15

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій скаржник просив:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору 16746984 від 12.09.2018 року;

- визнати незаконними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 16746984 від 12.09.2018 року;

- зобов'язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області провести необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження № 16746984 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов'язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути КП "Дніпроводоканал" стягнутий на користь держави за виконавчим провадженням № 16746984 виконавчий збір в сумі 6 197 725,04 грн. на поточний рахунок підприємства: р/р 1500 в АТ "Укрсиббанк" в м. Дніпро, , МФО 351005, свідоцтво № 100346485, ІПН 26.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року у справі №35/15 провадження з розгляду скарги Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на дії чи бездіяльності державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - закрито.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року по справі №35/15 та передати первинну скаргу на розгляд господарського суду Дніпропетровської області.

Узагальнені доводи Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради викладені в апеляційній скарзі, зводяться до того, що у даній справі неможливе застосування правової позиції, викладеної у постанові ОСОБА_1 Верховного Суду від 12.09.2018 року по справі №906/530/17, оскільки виконавчі дії стосовно боржника вчинялися державним виконавцем у рамках виконавчого провадження №16746984, відкритого на підставі наказу господарського суду від 29.12.2002 року, а не зведеного виконавчого провадження №38171065.

Учасники справи не скористались своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року у справі № 35/15 та призначено до розгляду у судовому засідання на 22.11.2018 року.

22.11.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

У судове засідання представники сторін не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року у справі №35/15 слід залишити без змін з наступних підстав.

Встановлені та неоспорені обставини даної справи і відповідні їм правовідносини полягають у тому, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2002 стягнуто з державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровськ, правонаступником якого є Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", суму боргу з урахуванням встановлених індексів інфляції у розмірі 61 975 676,04 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 472,20 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 102,19 грн.

29.12.2002 на виконання рішення видано наказ №35/15.

Ухвалою від 12.09.2018 змінено найменування позивача у справі з Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" та визнано наказ про стягнення з державного комунального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (м. Дніпропетровськ, 49101, вул. Красна, 21а, р/р 7141 в Жовтневому безбалансовому відділенні ДОФ УСБ м. Дніпропетровська, МФО 305017, ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (м. Дніпропетровськ, 49030, вул. Центральна, 6, р/р 285 в Дніпропетровському центральному відділенні "Промінвестбанку" м. Дніпропетровськ, МФО 305437, ) суми боргу з урахуванням встановлених індексів інфляції у розмірі 61 975 676,04 грн., витрат по сплаті державного мита у розмірі 1 472,20 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 102,19 грн., у справі №35/15, виданий Господарським судом Дніпропетровської області 29.12.2002, таким, що не підлягає виконанню.

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій скаржник просив:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору 16746984 від 12.09.2018 року;

- визнати незаконними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 16746984 від 12.09.2018 року;

- зобов'язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області провести необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження № 16746984 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов'язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повернути КП "Дніпроводоканал" стягнутий на користь держави за виконавчим провадженням № 16746984 виконавчий збір в сумі 6 197 725,04 грн. на поточний рахунок підприємства: р/р 1500 в АТ "Укрсиббанк" в м. Дніпро, , МФО 351005, свідоцтво № 100346485, ІПН 26.

Скаржник обґрунтовував свою скаргу тим, що на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 перебуває зведене виконавче провадження, в яке входить виконавче провадження № 16746984, відкрите на виконання судового наказу, виданого Господарським судом Дніпропетровської області від 29.12.2002 № 35/15 щодо стягнення з МКВП «Дніпроводоканал» ДМР (правонаступником якого є Комунальне підприємство (Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради) на користь ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» (правонаступник Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі») боргу з урахуванням встановлених індексів інфляції 61 975 676,04 грн., витрат по сплаті держмита в сумі 1 472,20 грн., витрати по сплаті інформаціно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 102,19 грн.

14.09.2018 на адресу КП «Дніпроводоканал» надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 12.09.2018 про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 1+6746984 на суму 6 197 725,04 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі № 35/15 від 12.09.2018 задоволено заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» та визнано судовий наказ № 35/15 від 29.12.2002 таким, що не підлягає виконанню.

Скаржник зазначав, що оскільки ухвалою суду від 12.09.2018 по справі № 35/15 визнаний наказ таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі, то й відсутньою є сума, що підлягає стягненню. Оскільки виконавчий збір розраховується як 10% від суми, що підлягає стягненню, а по виконавчому провадженню № 16746984 така сума становить нуль, то КП «Дніпроводоканал» вважає безпідставною постанову про стягнення виконавчого збору 6 197 725,04 грн.

КП «Дніпроводоканал» вважав, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору № 16746984 є протиправними і безпідставними.

Крім того, скаржник вказував на те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішень суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Висновки, за якими суд апеляційної інстанції погодився з доводами суду першої інстанції.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби; виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України; виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Приписами частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Таким чином, при визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується.

Згідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст. 447. Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Зазначеними нормами ГПК України, ППК України і Закону України «Про виконавче провадження» не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень при вчиненні дій у зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з приписами ст. 30 цього ж Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, в якій зазначені рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження вимагається наявність підстав для завершення виконавчого провадження, а таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову.

Водночас, цим законом не передбачено порядку розгляду скарг щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про арешт коштів боржника від 31.05.2018 року (т.3 а.с.189), винесену в рамках зведеного виконавчого провадження № 36503285, обєднано виконавчі листи та накази, видані на виконання рішення районних судів, ухвалених в порядку цивільного судочинства, і рішень Господарського суду Дніпропетровської області, ухвалених у порядку господарського судочинства та виконавчих написів приватних нотаріусів. Тобто у зведеному виконавчому провадженні об'єднані виконавчі провадження щодо виконання декількох судових рішень, тоді як скарга Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради розглядається лише в частині, яка стосується виконання саме рішення, ухваленого в порядку господарського судочинства.

Разом з тим за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця при виконанні зведеного виконавчого провадження не визначено, а тому учасники виконавчого провадження оскаржують одні й ті самі рішення, дії чи бездіяльність державної виконавчої служби в судах різних юрисдикцій.

У статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п'ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений ОСОБА_1 Палатою Верховного Суду у постанові від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (т. 3 а.с. 202-204).

Згідно із частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Оскільки вимоги скарги стосуються стягнення виконавчого збору, то вони не підлягають розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства (постанови ОСОБА_1 Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18) та у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) (т.3 а.с. 205-208)).

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлений спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (постанова ОСОБА_1 Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (т.3 а.с. 209-218)).

Мотиви відхилення аргументів апеляційної скарги.

Довід скаржника, викладений в апеляційній скарзі, не спростовує висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, оскільки в матеріалах справи наявна постанова про арешт коштів боржника від 31.05.2018 року (т.3 а.с.189), постановлена в рамках зведеного виконавчого провадження № 36503285, з якої вбачається, що в цьому виконавчому провадженні об'єднано виконання рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у тому числі і те на яке посилається скаржник, а тому суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції ОСОБА_1 Верховного Суду виніс ухвалу з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року у справі № 35/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №35/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст виготовлено 23.11.2018 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Т.А. Верхогляд