СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа № 905/744/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибули,

від відповідача: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №573 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2018 (повний текст складено 13.08.2018, суддя Матюхін В.І.) у справі № 905/744/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро,

до Державного підприємства "Артемсіль", м.Соледар, Донецька область,

про стягнення 54 930, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано позов про стягнення з Державного підприємства “Артемсіль» 54 930,00грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 52428034 масу вантажу за відправкою Сіль Донецької залізниці Рожнятів Львівської залізниці, мінераловоз №58877069.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на дані залізничної накладної, комерційного акту № 450003/388/01 від 17.10.2017р., а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 905/744/18 від 09.08.2018 р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Артемсіль (84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Чкалова, б.1-А, код ЄДРЮФОП 00379790) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮФОП 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, код ЄДРЮФОП 40081237) 54 930,00 грн. штрафу, 1 762,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення обгрунтовано доведенністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Артемсіль» звернулося до Донецького апеляційного господарського з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2018 по справі №905/744/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Державного підприємства «Артемсіль» про стягнення штрафу у сумі 54 930 грн та судового збору відмовити повністю.

Вважають, що рішення по справі прийнято без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що завантаження вагону № 58877069 проводилося 15.10.2017 р. на під»їздній колії ДП «Артемсіль» на технічно справних, які пройшли перевірку і контроль придатності залізничних вагах марки ВЕТП-150. Ваги мають електронний архів результатів зважування кожного вагону. Суд першої інстанції бере до уваги результати зважувальня на попутній станції, які зазначено у комерцнійному акті і не розглядає результати зважування відповдіачем та вантажоодержувачем.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.09.2018 р. відкрите апеляційне провадження по справі № 905/744/18.

28.09.2018 р. від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

25.09.2018 р. від відповідача на адресу Донецького апеляційного господарського суду по справі надійшло клопотання про розгляд апеляцніойї скарги з викликом учасників справи.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суді.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 «Про переведення суддів», переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду, справи, що перебували у його провадженні , невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею повинно бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 за № 14 « Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий по справі суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного госоподарського суду від 30.10.2018 р. справу № 905/744/18 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 27.11.2018 о 10 год 30 хвил.

В судове засідання представники сторін не з»явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Стаття 269 ГПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно приписам ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді –доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіришив правільність застосування судом першої інстанцїі норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі не підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено.

15.10.2017р. Державне підприємство Артемсіль (вантажовідправник) на адресу ТОВ «Карпатнафтохім» (вантажоодержувач) у вагоні № 58877069 за залізничною накладною № 52428034 зі станції Сіль Донецької залізниці на станцію Рожнятів Львівської залізниці відвантажило сіль технічну (сіль камяна).

За накладною вага нетто у вагоні 69 000 кг, брутто - не зазначено, тари 21000кг.

В накладній також зазначено, що вагон відправлено за пломбами відправник 5: А182 (494800Соль).

При проходженні зазначеного вагону з вантажем станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (попутна станція) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції, повірених 13.01.2017р., виявилось: вага брутто 83 000кг, вага тари (з документу) 21 000 кг, вага нетто 62 000кг, що менше проти даних залізничної накладної на 7 000 кг. Зважування проводилось в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням два рази.

В комерційному акті також зазначено, що:

- вагон опломбований 5-ма пломбами відправника А182, пломби справні і їх номери відповідають даним, зазначеним у перевізному документі;

- верхні завантажувальні та нижні розвантажувальні люки щільно закриті, витікання вантажу відсутнє;

- в технічному відношенні вагон справний.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом №450003/388 від 17.10.2017р., який підписаний належними особами, а саме: заступником начальника станції, приймальником потягів, агентом з розшуку вантажів.

По прибутті на станцію призначення спірного вагону працівниками залізниці була здійснена перевірка маси у вагоні і в комерційному акті зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту виявлено не було.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 54 930,00грн. із розрахунку 10 986,00 грн. (тариф) х 5.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги судом першої інстанцїі задоволено повністю. Рішення обгрунтовано доведенністю позовних вимог.

Судова колегія, також приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у розмірі 54 930, 00 грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності 15.12.2017р., Закону України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, Правилами оформлення перевізних документів, Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1, розділом 4 "Правил оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084 (далі - Правила № 863/5084 від 24.11.2000 ), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правила оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 22 "Правила видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Статтею 37 Статуту залізниць визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За вимогами п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Як вбачається з матеріалів справи, до залізничної накладаної № 52428034 відомості стосовно маси вантажу вносилися вантажовідправником (відповідачем по цій справі). Правільність внесених відомостей до залізничної накладної № 52428034 підтверджено електронним цифровим підписом представника відповідача (Графа 55 залізничної накладної)

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, залізниця приймає вантажі до перевезення шляхом візуального огляду вантажу, його маркування та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. За таких обставин, вся повнота та відповідальність за невірність зазначення маси вантажу у залізничній накладній покладається на вантажовідправника.

Як вбачається з матеріалів справи 15.10.2017р. Державне підприємство Артемсіль (вантажовідправник) на адресу ТОВ «Карпатнафтохім» (вантажоодержувач) у вагоні № 58877069 за залізничною накладною № 52428034 зі станції Сіль Донецької залізниці на станцію Рожнятів Львівської залізниці відвантажило сіль технічну (сіль камяна).

За накладною вага нетто у вагоні 69 000 кг, брутто - не зазначено, тари 21000кг.

В накладній також зазначено, що вагон відправлено за пломбами відправник 5: А182 (494800Соль).

При проходженні зазначеного вагону з вантажем станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (попутна станція) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції, повірених 13.01.2017р., виявилось: вага брутто 83 000кг, вага тари (з документу) 21 000 кг, вага нетто 62 000кг, що менше проти даних залізничної накладної на 7 000 кг

Зазначені обставини підтверджено комерціним актом, копія якого додана до справи.

Таким чином, своїх зобов'язань, визначених у п.2.3. Правил оформлення перевізних документів» № 863/5084 від 24.11.2000р., відповідач не виконав належним чином, оскільки невірно вніс відомості до транспортної накладаної № 52428034. Факт невірного внесення відомостей до вищезазначеної накладної підтверджений матеріалами справи.

З огляду на наведене, судова колегія такодж приходить до висновку, що позоні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується твердження заявника апеляційної скарги, що комерційний акт №450003/388/01 від 12.10.2017 не відповідає фактичним обставинам справи та не може мати силу доказу.

Відповідно до п.10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції ( його заступник) начальник вантажного району ( завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу , контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені і інші працівники залізниці.

Таким чином комерційний акт повинні підписати три працівника залізниці, перелік посад яких не є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт на ст. Нижньодніпрівськ-Вузол підписано трьома особами – працівниками залізниці.

Посилання заявника апеляційної скарги на відсутність перевірки маси вантажу на станції призначення є безпідставним, оскільки у розділі «Є» комерційного акту № 450003/388/01 від 12.10.2017 є відмітка ст. Рожнятів, з якої, вбачається, що різниця проти даного акту не виявлено.

Стаття 275 ГПК України визначає повноваження суду апеляційної інстанції.

Зокрема, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України).

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції приймаючи рішенні по справі, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв’язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного госоподарського суду, –

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Артемсіль", м.Соледар, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 09.08.2018 справі №905/744/18 – залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 09.08.18 у справі №905/744/18 – залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.11.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя М.М. Слободін

Суддя В.В. Россолов