ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 року м. Дніпро Справа № 13/5005/17189/2011

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Кузнецов В.О.

секретар Манчік О.О.

за участю:

прокурора: Міщук Н.П.;

від позивача: Чабарай К.В.;

відповідача: Штефан В.О.;

від відповідача: Лісовий Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 року , (повний текст складено та підписано 01.10.2018 року)

за результатом розгляду

заяви Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року

у справі № 13/5005/17189/2011 (суддя - Татарчук В.О., м. Дніпро)

за позовом прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу

в інтересах держави

в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича

про стягнення 15 463,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 року у даній справі відмовлено в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про відкладення розгляду справи. Відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року залишено в силі.

Вказана ухвала мотивована тим, що на думку суду, викладені в заяві відповідача обставини щодо змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408 не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України та не можуть бути підставою для перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року у справі № 2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 року, на яку посилається відповідач в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу". При цьому, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року у справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року. Водночас, предметом спору у справі № 13/5005/17189/2011 є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі за період з червня 2010 року по червень 2011 року. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 15.03.2018 року у справі № 904/6928/17. Щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд послався на те, що до вказаного клопотання не додано доказів тимчасової непрацездатності представника, а також достатність матеріалів для розгляду заяви відповідача про перегляд рішення господарського суду за нововиявленими обставинами.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року у справі № 13/5005/17189/2011.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відмовивши в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції позбавив відповідача права особисто представляти свої інтереси під час розгляду заяви відповідача. Всупереч вимогам статей 11, 86 Господарського процесуального кодексу України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод місцевий господарський суд не врахував зміст ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408 (К/800/17469/17), як нововиявлену обставину. Із висновків вказаної ухвали вбачається, що правовідносини на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 могли виникати лише у тих землекористувачів, які укладали договори оренди землі після прийняття даного незаконного (нечинного) рішення, чи внесли зміни (уклали додаткові угоди) до раніше узгоджених договорів оренди. У даній справі відповідач уклав договір оренди в 2007 році, в умовах якого передбачено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі: … зміни (збільшення або зменшення) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. З урахуванням висновків, які наведені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року між сторонами не виникало жодних правовідносин на підставі не чинного рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884.

2.2. Узагальнені доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. Посилається на те, що при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції в повній мірі дотримано норми матеріального і процесуального права, встановлено обставини справи та досліджено докази. В зв'язку з чим підстави для її скасування відсутні, а зміст і вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими. Не заслуговують на увагу доводи скаржника щодо безпідставної відмови суду у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки всупереч вимогам статті 202 Господарського процесуального кодексу України ні відповідач, ні його представник жодним чином не довели поважність своєї неявки в судове засідання, що й стало підставою для прийняття саме такого рішення судом першої інстанції. Доводи, викладені відповідачем в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є лише суб'єктивним трактуванням мотивувальної частини судового рішення від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408, яке спростовується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.03.2018 року у справі № 904/6928/17, ухваленої з урахуванням судових рішень адміністративних судів у справі № 2а-423/10/0408 та у відповідності до статті 129 Конституції України є обов'язковою для застосування. Слід звернути увагу, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" діяло більше трьох років, породило настання певних правових наслідків, а тому підлягає застосуванню при визначенні розміру орендної плати за період з 2010 року по 2013 рік включно. У відповідача виник обов'язок зі сплати орендної плати в розмірі, з урахуванням збільшеної базової вартості земель міста, в зв'язку з невиконанням якого виникла спірна сума заборгованості, стягнена з відповідача на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року. Позивач звертає увагу, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 року у справі № 904/3615/14 відмовлено ФОП Штефану В.О. в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 року за подібними правовідносинами, де підставою для перегляду судового рішення заявником також була зазначена ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року.

Прокурор Жовтневого району м. Кривого Рогу не скористався правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що в силу частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2018 року відповідачу поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 27.11.2018 року.

Скаржник та його представник в судовому засіданні повністю підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Представник позивача та прокурор в засіданні суду проти доводів апеляційної скарги заперечували.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року у справі № 13/5005/17189/2011 позов прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича на користь Криворізької міської ради заборгованість за договором оренди земельної ділянки в сумі 13 796,82 грн. та пеню в розмірі 636,42 грн.

Вказаним рішенням були встановлені обставини щодо укладення 14.08.2009 року між Криворізькою міською радою (оендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем Штефаном В.О. (орендарем) договору оренди земельної ділянки, на підставі пункту 1 якого орендодавець згідно з рішенням міської ради від 24.06.2009 року № 3312 надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення автостоянки та тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться по вул. Гутовського біля житлових будинків № 41 та № 57 у Довгинцевському районі м. Кривого Рогу, площа земельної ділянки 0,6480 га.

Відповідно до пункту 7 договору річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів.

Згідно з рішенням Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" базова вартість 1 кв. м. земель міста складає 240,05 грн.; застосування базової вартості 1 кв. м. земель міста буде здійснюватися в три етапи: перший з 01.06.2010 року у розмірі 150 грн. за кв. м.; термін впровадження другого і третього етапів будуть розглянуті міською радою за результатами розвитку господарського комплексу міста.

Відповідно до довідки Управління Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1222 від 10.08.2010 року, підготовленої на підставі вказаного рішення міської ради, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 1 627 128 грн.

На підставі рішення міської ради та довідки Управління Держкомзему у м. Кривому Розі позивачем було зазначено, що річна орендна плата згідно з даною нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки з червня 2010 року по червень 2011 років становить 1 627 128 грн., розмір щомісячного платежу 4 067,82 грн., про що свідчить розрахунок Управління земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради.

Орендна плата у вказаному розмірі сплачена відповідачем частково, заборгованість зі сплати дорівнює 13 796,82 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Криворізької міської ради були задоволені судом.

Вказане рішення господарського суду залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2015 року.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року неодноразово переглядалось за нововиявленими обставинами.

Так, зокрема, Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 11.08.2016 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року залишив без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року скасовано, а справу передано на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року.

Вищий господарський суд України постановою від 25.10.2017 року вказані вище судові акти скасував, а заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року передав на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 року заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.07.2018 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 року скасовано, в задоволені заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року відмовлено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року залишено в силі.

21.08.2017 року відповідач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року.

В якості обґрунтування заяви відповідач зазначив, що нововиявленою обставиною є висновки, викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408, яка спростовує факти, які були покладені в основу рішення суду від 29.07.2014 року. На думку відповідача, суттєво впливають на вирішення даного спору висновки Вищого адміністративного суду України про те, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" було визнано таким, що втратило чинність на майбутнє, а тому з моменту набрання законної сили постановою апеляційного суду вказане рішення міської ради не підлягає застосуванню до будь-яких правовідносин, що продовжують існувати на час втрати чинності цим рішенням, а також не є і не може бути підставою для виникнення будь-яких нових правовідносин.

Розглянувши заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року у справі №13/5005/17189/2011, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Норми права, що підлягають застосуванню.

Господарський процесуальний кодекс України.

стаття 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 2 статті 320 - підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

- істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частина 5 статті 320 - при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

3.3.2. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків місцевого господарського суду.

Предметом судового розгляду в даному випадку є заява відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року.

Під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

- переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

- докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких чотирьох умов:

- їх існування на час розгляду справи;

- обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

- істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте;

- такі обставини не були встановлені судом під час розгляду справи.

За відсутності принаймні однієї з цих ознак, обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.04.2018 року у справі № 910/6052/16 та у постанові від 07.08.2018 року у справі № 915/1708/14.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання. Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003 року, ухвала Суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 року).

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408, на яку посилається відповідач в своїй заяві не є тим доказом, який свідчить про наявність нововиявлених обставин в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України та не може бути підставою для перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 року.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року у справі № 2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 року, визнано нечинним рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу".

При цьому, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року у справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дію рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 року № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" подовжено до бюджетного періоду 2014 року, тобто до 01.01.2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2013 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року у справі № 2а-423/10/0408, на яку посилається відповідач як на доказ, що підтверджує наявність нововиявлених обставин, залишено без змін ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про роз'яснення постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 року. В своїй ухвалі Вищий адміністративний суд України звернув увагу, що рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 року було визнано таким, що втратило чинність на майбутнє.

Разом з тим, предметом спору у справі № 13/5005/17189/2011 є стягнення з відповідача на користь Криворізької міської ради заборгованості по орендній платі за період з червня 2010 року по червень 2011 року.

За наведених обставин, як факт винесення ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.07.2017 року так і її зміст не свідчать про наявність нововиявлених обставин у даній справі, що можуть бути підставою для перегляду рішення господарського суду від 29.07.2014 року.

З урахуванням викладеного, доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зводяться до намагань відповідача домогтися нового розгляду справи і постановлення нового судового рішення, що є неприпустимим в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Щодо доводу відповідача, що судом першої інстанції було безпідставно відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Як вбачається із поданого представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи останній посилається на те, що він не зможе з'явитися в судове засідання із поважних причин (хвороба), особисто відповідач не може прибути в судове засідання, оскільки вже тривалий час перебуває у відрядженні , зв'язок із ним відсутній. До вказаного клопотання не додано доказів в обґрунтування доводів, на які посилається представник відповідача як на підставу для відкладення розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Крім того, відповідач не був позбавлений права направити в судове засідання іншого представника. Враховуючи, що у справі достатньо матеріалів для розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції мав правові підстави для розгляду справи за відсутності відповідача та його представника.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено доводи заявника, здійснено перевірку наявних доказів з урахуванням визначених меж перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, правильно застосовано законодавство під час розгляду справи та обґрунтовано зазначено про те, що обставина, на яку посилається заявник, не містить усіх ознак, необхідних для визнання її нововиявленою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що спростовуються викладеним вище.

3.3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

3.3.4. Розподіл судових витрат.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги згідно з вимогами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 року у справі № 13/5005/17189/2011 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.12.2018 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ В.О. Кузнецов