ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/1757/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Цукурова Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус"

65026, Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н, пл. Грецька, буд 3/4,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан"

08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, буд. 12,

про стягнення 251779,73 грн. заборгованості

за участю представників:

позивача - Коломійчук А.С. (довіреність від 01.10.2018);

відповідача - Мещанінов А.М. (ордер серія КС №372337 від 18.09.2018);

обставини справи:

До господарського суду Київської області (вх. № 1817/18 від 10.08.2018) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" про стягнення заборгованості у розмірі 236656,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням строків виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу ПММ № 528 від 26.09.2016, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан".

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.08.2018 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 1705/18 від 27.08.2018) надійшла заява позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 15.08.2018 у справі № 911/1757/18.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2018 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.10.2018.

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 19957/18 від 28.09.2018).

Через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання (вх. № 20013/18 від 01.10.2018).

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх. № 20221/18 від 02.10.2018) та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 20220/18 від 02.10.2018).

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.10.2018 відкладено підготовче засідання на 23.10.2018, задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання з використанням системи відеоконференцзв'язку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 13.11.2018.

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. № 32130/18 від 13.11.2018).

У судове засідання 13.11.2018 з розгляду справи по суті з'явився представник відповідача, який подав письмову заяву про визнання позову та заявив про зменшення судом розміру штрафних санкцій на 50 відсотків, представник позивача брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги.

Під час судового засідання 13.11.2018 відбулось вимкнення електропостачання в приміщенні господарського суду Київської області, що підтверджується актом від 13.11.2018 за підписом керівника апарату господарського суду Київської області Кармазіна А.І. та начальника відділу інформаційно-технічного забезпечення, захисту інформації та баз даних апарату господарського суду Київської області Алєксєєнка С.М., у зв'язку з чим відеоконференцзв'язок перервався при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення.

Відповідно до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України ризик переривання зв'язку під час відеоконференції несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 13.11.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу ПММ № 528 від 26.09.2016 (далі-Договір), що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" (далі-позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" (далі-відповідач, покупець) з оплати вартості товару, що поставлений позивачем та прийнятий відповідачем, у зв'язку з чим, за періоди прострочення позивачем нараховані: 15123,23 грн. пені, 163266,30 грн. штрафу, 66240,47 грн. 0,3 % за використання грошових коштів, 7149,73 грн. збитків.

Узагальнені доводи сторін

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус"

26.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Технічних масел «Аріан» як покупцем укладено договір купівлі-продажу № 528.

Відповідно до пункту 1 Договору продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти і оплатити паливно-мастильні матеріали та інші матеріали (далі-товар).

Згідно з пунктом 2.2. Договору, покупець оплачує товар протягом 3 банківських днів з моменту відвантаження.

Відповідно до пункту 2.4. Договору передача товару оформлюється відповідними актами прийому-передачі або видатковими накладними.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що у разі порушення умов оплати, відповідно до пункту 2.2. Договору, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості відвантаженого, але не оплаченого товару за кожен день прострочення, яка діяла в період за який сплачується пеня. Пеня нараховується до повного виконання покупцем своїх зобов'язань по сплаті товару.

Відповідно до пункту 3.4. Договору при несплаті товару у термін визначений цим договором за використання грошових коштів покупець сплачує на користь продавця 0,3% вартості товару за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, у разі прострочення оплати товару, покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 30 % від вартості товару за кожен випадок такого прострочення, але у всякому разі не менше, ніж 33000,00 грн.

За пунктом 3.7. Договору у випадку порушення строків оплати продавець має право стягнути з покупця суму збитку, у зв'язку зі зміною (збільшенням) офіційного курсу гривні до долару США.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на суму 544221,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 492 від 24.07.2017.

Відповідач вказаний товар оплатив, проте, з порушенням строків, визначених пунктом 2.2. Договору, а саме: 18.08.2018 - 100000,00 грн., 23.08.2017 - 100000,00 грн., 31.08.2017 - 100000,00 грн., 08.09.2017 - 71000,00 грн., 20.09.2017 -73221,00 грн., 27.09.2017 - 50000,00 грн., 05.10.2017 - 50000,00 грн., всього на суму 544221,00 грн.

Вимоги про сплату штрафних санкцій за умовами Договору за порушення строків вищезазначених платежів позивачем пред'явлені відповідачу у претензії № 1-27/06 від 27.06.2018, зокрема, про сплату пені у розмірі 25451,66 грн., штрафу у розмірі 333144,30 грн., 0,3 % за користування коштами у розмірі 103290,47 грн., збитки у зв'язку зі зміною офіційного курсу гривні до долару США у розмірі 4836,56 грн. У відповіді на претензію вх. № 039/07 від 05.07.2018 відповідачем заперечена сплата вказаних коштів.

У зв'язку з порушенням строків оплати вищезазначеного товару, позивачем заявляються до стягнення у даній справі: пеня у розмірі 15123,23 грн., штраф у розмірі 163266,30 грн., 0,3% за користування грошовими коштами у розмірі 66240,47 грн., збитки у розмірі 7149,73 грн.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод технічних масел «АРІАН»

Відповідач за спірний товар, що поставлений за видатковою накладною № 492 від 24.07.2017 на суму 544221,00 грн., розрахувався у повному обсязі, а саме: 18.08.2018 - 100000,00 грн., 23.08.2017 - 100000,00 грн., 31.08.2017 - 100000,00 грн., 08.09.2017 - 71000,00 грн., 20.09.2017 -73221,00 грн., 27.09.2017 - 50000,00 грн., 05.10.2017 - 50000,00 грн., всього на суму 544221,00 грн. і вказане не заперечується позивачем.

Враховуючи, що борг з оплати вартості товару відповідачем погашений у повному обсязі, строк прострочення грошового зобов'язання є незначним, позивачем не доведено виникнення у нього збитків та враховуючи те, що позивач станом на момент звернення з позовом до суду має заборгованість перед відповідачем у розмірі 90308,86 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 01.09.2018, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, відповідач заявляє про наявність підстав для зменшення судом розміру заявленої до стягнення неустойки на 50%.

У зв'язку з вказаним, відповідачем подано письмову заяву про визнання позову від 13.11.2018, що підписана представником - адвокатом Мещаніновим А.М., повноваження якого на представництво відповідача не обмежені згідно з наявними у матеріалах справи договором про надання правової допомоги від 18.09.2018№04-Г/08/2018 та ордером серія КС № 372337, відтак, визнання позову прийнято судом.

Норми права, що підлягаються застосуванню

Як встановлено судом, між сторонами укладено договір № 528 від 28.09.2016, який за правовою природою є договором купівлі - продажу.

Цивільні зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу вимог статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість виконання договору сторонами.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України та статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України установлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Висновки суду за результатами розгляду справи

За результатами оцінки доказів, що надані суду, з урахуванням фактичних та правових підстав позову, суд зазначає таке.

Предметом спору у справі є стягнення пені, штрафу, відсотків за користування коштами та збитків за порушення відповідачем строків оплати товару, що поставлений за договором.

У зв'язку з поданням суду заяви про визнання відповідачем позову з одночасним заяленням клопотання про зменшення судом штрафних санкцій на 50%, відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, суду необхідно встановити, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб та наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову та підстави для зменшення неустойки судом.

1. Між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 528 від 26.09.2016.

2. На виконання умов договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на суму 544221,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 492 від 24.07.2017, підписаною уповноваженими представниками обох сторін та скріпленою відбитками їх печаток.

3. Відповідач за поставлений товар розрахувався у повному обсязі, а саме: 18.08.2018 - 100000,00 грн., 23.08.2017 - 100000,00 грн., 31.08.2017 - 100000,00 грн., 08.09.2017 - 71000,00 грн., 20.09.2017 -73221,00 грн., 27.09.2017 - 50000,00 грн., 05.10.2017 - 50000,00 грн., всього на суму 544221,00 грн., вказане сторонами підтверджується.

4. Оскільки відповідачем строки виконання грошового зобов'язання з оплати вартості товару порушені, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховані пеня, штраф та збитки у зв'язку зі зміною (збільшенням) офіційного курсу гривні до долару США, що прямо передбачено умовами пунктів 3.2., 3.3., 3.7. Договору.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що у разі порушення умов оплати, відповідно до пункту 2.2. Договору, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості відвантаженого, але не оплаченого товару за кожен день прострочення, яка діяла в період за який сплачується пеня. Пеня нараховується до повного виконання покупцем своїх зобов'язань по сплаті товару.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, у разі прострочення оплати товару, покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 30 % від вартості товару за кожен випадок такого прострочення, але у всякому разі не менше, ніж 33000,00 грн.

За пунктом 3.7. Договору у випадку порушення строків оплати продавець має право стягнути з покупця суму збитку, у зв'язку зі зміною (збільшенням) офіційного курсу гривні до долару США.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі 15123,23 грн., суд зазначає, що він арифметично невірний, за розрахунком суду, вірний розмір пені складає 14750,52 грн.

Розрахунки штрафу у розмірі 163266,30 грн. та збитків у розмірі 7149,73 грн. - вірні.

5. Відносно заявленої позивачем до стягнення суми 0,3 % за використання грошових коштів у розмірі 66240,47 грн. суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3.4. Договору при несплаті вартості товару у термін визначений цим договором за використання грошових коштів покупець сплачує на користь продавця 0,3 % від вартості товару за кожен день прострочення.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 61 Конституції України, встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення.

Договір, яким передбачені як відсотки, які нараховуються за кожен день прострочення, так і відповідальність у вигляді пені за прострочення виконання зобов'язання, є таким що не відповідає чинному законодавству.

Тобто, враховуючи вищенаведені вимоги законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення 0,3 % у розмірі 66240,47 грн. за правовою природою є пенею та не можуть бути повторно стягнуті з відповідача, з огляду на те, що позивачем заявлено пеню у розмірі 15123,23 грн. на підставі пункту 3.2 Договору.

Відтак, позовна вимога про стягнення 0,3 % від вартості товару за кожен день прострочення на підставі пункту 3.4. Договору у розмірі 66240,47 грн. задоволенню не підлягає повністю.

6. Крім того, відповідачем заявлено про зменшення судом штрафних санкцій на 50% відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов'язання, відповідність / невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При розгляді заяви відповідача про зменшення неустойки, судом враховано, що з позовних вимог у даній справі, за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України, за правовою природою до неустойки відносяться лише позовні вимоги про стягнення штрафу та пені, відтак, суд вирішує питання щодо наявності підстав для зменшення виключно цих вимог.

Враховуючи, що заборгованість за договором купівлі-продажу № 528 від 26.09.2016, на які нараховані спірні у справі штрафні санкції відповідачем повністю сплачена добровільно до звернення позивача з позовом до суду, строк порушення грошового зобов'язання є незначним, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи у позивача перед відповідачем наявна заборгованість у розмірі 90308,86 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 01.09.2018, поведінку винної сторони (визнання боргу, вжиття нею заходів до виконання зобов'язання, намагання негайно та добровільно усунути допущене порушення та його наслідки), а також розмір збитків, що понесені позивачем внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань у розмірі 7149,73 грн., що значно менші ніж штрафні санкції та відшкодовуються додатково, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, а саме: пені у розмірі 14750,52 грн. та штрафу у розмірі 163266,30 грн. на 50%.

7. Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача: 7375,26 грн. пені, 81633,15 грн. штрафу, 7149,73 грн. збитків.

8. Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, із розрахунку повної суми штрафних санкцій, що суд визнав обґрунтованими.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доплачено в державний бюджет судовий збір у розмірі 226,85 грн. за подання позовної заяви, вказану суму враховано при розподілі судових витрат між сторонами, дана сума покладається на відповідача та підлягає сплаті в доход бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов (вх. № 1817/18 від 10.08.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" про стягнення 251779,73 грн. заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, буд. 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдингова компанія "Інгус" (65026, Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н, пл. Грецька, буд 3/4, ) 7375,26 грн. (сім тисяч триста сімдесят п'ять гривень двадцять шість копійок) пені, 81633,15 грн. (вісімдесят одна тисяча шістсот тридцять три гривні п'ятнадцять копійок) штрафу, 7149,73 грн. (сім тисяч сто сорок дев'ять гривень) збитків, 2550,65 грн. (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят гривень шістдесят п'ять копійок) судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан" (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Поліграфічна, буд. 12, ) в доход державного бюджету 226,84 грн.(двісті двадцять шість гривень вісімдесят чотири копійки) судового збору за подання позовної заяви у справі № 911/1757/18.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.11.2018.

Суддя С.О. Саванчук