РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/819/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 18 975,62 грн,

ухвалив таке рішення.

1. Суть спору.

1.1 ПРАТ СК "Український страховий стандарт" звернулося з позовом до ПРАТ СК "Галицька" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 18 975,62 грн.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1 Суд відповідно до приписів ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (ухвала про відкриття провадження від 26.09.2018).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

2.2 Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 01.10.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (вх.№16228/18 від 26.10.2018).

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.09.2018 суд встановив відповідачу строк до 15 днів з дня вручення даної ухвали для надання суду відзиву на позовну заяву і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач у встановлений строк відзиву та будь-яких доказів не надав. А тому згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1 Позовна заява від 14.09.2018 №1193 (вх.№14198/18 від 21.09.2018).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору добровільного страхування транспортного засобу від 18.05.2012 №0111-0104-0008 позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування, в результаті чого набув право зворотної вимоги до ПРАТ "СК "Галицька". Остання згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ№006080115 застрахувала цивільно-правову відповідальності винної у ДТП особи. Просить стягнути з відповідача 18 975,62 грн.

3.2 Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1 Між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Страхова компанія "Український страховий стандарт", як страховиком, та ОСОБА_2, як страхувальником, укладено договір від 18.05.2012 №0111-0104-0008 добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави.

4.1.1 Умови договорі такі.

- Застрахований транспортний засіб: Geely MK-Cross, рік випуску 2012, номер кузова LB37422S1CL009084, реєстраційний номер АА4095МС (п. 6.2).

- Франшиза 0,5% від страхової суми (п. 9).

- Умови виплати страхового відшкодування - "без урахування зносу" (п. 13).

- Строк дії договору з 18.05.2012 по 20.05.2017 (п. 11).

4.2 В м. Київ на Одеській площі 10.08.2016 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3, який керував транспортним засобом ЗАЗ Daewо, д.н.з. НОМЕР_1, та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2.

ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Вказані факти встановлені в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 29.09.2016 і не підлягають доказуванню (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

4.3 Страхувальник подав повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 15.08.2016.

4.4 Згідно з звітом від 09.02.2017 №1817 про оцінку колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на дату оцінки складає 62 712,74 грн.

Відповідно до рахунку-фактури від 30.01.2017 №J вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 59 117,69 грн. У рахунку вказано, що він дійсний до сплати до 02.02.2017.

4.5 Згідно з страховим актом від 22.02.2018 вищевказану ДТП визнано страховим випадком і вирішено відшкодувати страхувальнику 18 975,62 грн.

При цьому також надано розрахунок суми страхового відшкодування від 06.12.2017 до страхового акту №7046. Вказано, що враховуючи умови договору добровільного страхування, сума страхового відшкодування становить 18 975,62 грн.

4.6 Позивач відповідно до платіжного доручення від 22.02.2018 №250 перерахував ПАТ КБ "Приватбанк" 10 000 грн, вказав призначення платежу - страхове відшкодування ТЗ "Джиллі", д.н. НОМЕР_3 згідно з актом від 22.02.2018 №7046 до договору №0111-0104-0008, страхувальник ОСОБА_2

Згідно з платіжним дорученням від 22.02.2018 №2054 перерахував 8 975,62 грн. У платіжному документі вказано: отримувач - Пополнение карт Приват-24 юр.лиц; призначення платежу - страхове відшкодування ТЗ "Джиллі", д.н. НОМЕР_3 згідно з актом від 22.02.2018 №7046 до договору №0111-0104-0008, страхувальник ОСОБА_2

4.7 Відповідно до витягу з МТСБУ, який долучений до позовної заяви, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки ЗАЗ Daewо, д.н.з. НОМЕР_1 за полісом обов'язкового страхування АЕ №006080115 застрахована у ПРАТ "СК "Галицька". Даний поліс діяв станом на 10.08.2016 (дату вчинення ДТП). У полісі визначено ліміт відповідальності страховика за шкоду майну - 100 000 грн, франшиза - 0.

4.8 Позивач зазначає, що звертався до відповідача із заявою від 03.04.2018 вих.№0670 про виплату страхового відшкодування. При цьому доказів направлення вказаної заяви відповідачу не подав. Долучений до позовної заяви фіскальний чек та список поштових відправлень не є такими доказами, оскільки в переліку одержувачів ПРАТ СК "Галицька" не вказана.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1 Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування) (ч. 2 ст. 352 ГК України).

За договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

5.2 Враховуючи приписи ст. 174 ГК України, ст. 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов'язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі "ОСЦПВВНТЗ"), яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов'язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов'язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов'язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

5.3 За змістом ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов'язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів ст. 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов'язаннях: у деліктному зобов'язанні винуватця; у зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов'язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов'язанні винуватця; зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов'язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов'язань.

5.4 Визначаючи обов'язок страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ виплатити страхове відшкодування, законодавцем у приписах ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати.

У п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

5.5 Висновок щодо застосування вказаної норми права викладено у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.

ОСОБА_4 Верховного Суду вказала, що закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб'єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, закріплене в положеннях п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

За приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5.6 Враховуючи вищевикладене, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов'язань не є безумовним, а пов'язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

З матеріалів справи слідує, що ДТП трапилася 10.08.2016. В матеріалах справи є вимога, яка адресована відповідачу, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Вказана вимога датована 03.04.2018, тобто поза межами річного строку з дати вчинення ДТП. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували звернення позивача чи власника транспортного засобу Geely MK-Cross до відповідача у встановлений законом річний строк з вимогою щодо виплати страхового відшкодування.

6. Висновки суду.

6.1 Керуючись приписами ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в задоволенні позову слід відмовити.

7. Судові витрати.

7.1 Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У даній справі судові витрати складаються з судового збору в розмірі 1 762 грн.

7.1.1 Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2 Враховуючи те, що в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (провул. Балтійський, 20, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 22229921) до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 22186790) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 18 975,62 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.11.2018.

Суддя О. В. Малєєва