ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/942/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М.А., секретар судового засідання Феденько Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050

Адвокат Синюк Станіслав Леонідович - представник позивача

вул. Герцена, 10, офіс, 320, м. Київ, 04050

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення відшкодування у розмірі 25 842,28 грн.

Представники сторін не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення відшкодування у розмірі 25 842,28 грн. Разом з тим, представником позивача подано суду клопотання про витребування з Моторно-транспортного страхового бюро України відомості щодо укладання Полісу № АК/3133722 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Галицька".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 13.11.2018 та витребувано з Моторно-транспортного страхового бюро України відомості щодо укладення Полісу № АК/3133722 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Галицька".

На виконання вимог ухвали суду від 30.10.2018 до суду від Моторно-транспортного страхового бюро України надійшла відповідь (вих. № 9-09/34680 від 07.11.2018; вх. № 17614/18 від 12.11.2018) з додатком інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2018 відкладено розгляд справи на 27.11.2018.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання Договору страхування серії PREMIUM позивач виплатив страхувальнику Бендак С.М. страхове відшкодування в розмірі 26 842,28 грн, в результаті чого набув право зворотної вимоги, зокрема, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька".

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, вручене відповідачу 19.11.2018 (вх. № 17900 від 23.11.2018). У відзиві на позовну заяву відповідач визнав частково позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в сумі 24 842,28 грн. В частині стягнення 1 000,00 грн просив суд відмовити, оскільки позивачем у позовній заяві помилково вказано, що згідно страхового полісу франшиза становить 1 000,00 грн, в той час як франшиза становить 2 000,00 грн. Крім цього, просив суд відмовити в частині стягнення 3 000,00 грн витрат, пов'язаних із оплатою професійної правової допомоги, оскільки вказаний розмір вартості юридичних послуг, що пов'язані із захистом прав та законних інтересів Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", надання перелічених послуг, ще не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката в зазначеному розмірі, оскільки розмір таких витрат має бути доведений та документально обґрунтований, виходячи з розумної необхідності судових витрат даної справи.

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до ст. 86 ГПК України, суд встановив наступне.

24.01.2018 Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" та Бендак Світлана Михайлівна уклали Договір страхування серії PREMIUM № 1800037 майнових інтересів власника автомобіля "Volkswagen TIGUAN", реєстраційний номер АТ 8011 ВХ.

11.02.2018 в смт Перегінське на вулиці Січових Стрільців відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "ВАЗ 21099", реєстраційний номер АТ 4322 АЕ, яким керував Шляхтич Олег Васильович та застрахований автомобіль "Volkswagen TIGUAN", реєстраційний номер АТ 8011 ВХ, яким керувала Бендак Світлана Михайлівна.

Згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2018 по справі № 350/338/18, зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті порушення Шляхтичем Олегом Васильовичем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до Звіту № 126707 від 30.08.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Volkswagen TIGUAN", реєстраційний номер АТ 8011 ВХ, становить 32 3920,28 грн.

Відповідно до рахунку № СЧ001064 від 13.02.2018 (на суму 25 795,36 грн) та рахунку № СЧ0002767 від 26.03.2018 (на суму 1 163,24 грн) вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen TIGUAN", реєстраційний номер АТ 8011 ВХ становить 26 842,28 грн (із врахуванням загальної знижки в сумі 116,32 грн).

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком про що 04.04.2018 співробітниками Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" складено Страховий акт № 126707.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено відповідачу рекомендованим листом Заяви про страхове відшкодування № 04-1207 від 07.05.2018 з додатками. Однак, вимоги, викладені в даному зверненні відповідачем задоволені не були.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими частково виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд враховує положення ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 352 ГК України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

За договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 354 ГК України). Вказане положення кореспондується з ст. 979 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування".

Частиною 1 статті 355 ГК України передбачено, що об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як визначено ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" перейшло право зворотної вимоги до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька".

Вина особи (Шляхтича Олега Васильовича), яка керувала автомобілем "ВАЗ 21099", реєстраційний номер АТ 4322 АЕ, встановлена у судовому порядку постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2018, яка набрала законної сили 15.03.2018.

Судом встановлено, згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів посвідченого полісом № АК/3133722 від 09.03.2017 автомобіль "ВАЗ 21099", реєстраційний номер АТ 4322 АЕ застрахований в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Галицька", страхувальником згідно даного договору є Мельник Микола Ярославович. Згідно страхового полісу № АК/3133722 від 09.03.2017, застрахована шкода третім особам страхувальником Мельником М.Я. (автомобіль "ВАЗ 21099", реєстраційний номер АТ 4322 АЕ ) в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Галицька", що підтверджується відомостями з Централізованої бази МТСБУ.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як встановлено судом, позивачем з урахуванням Звіту № 126707 від 30.08.2018, на підставі складеного Страхового акту по договору страхування № 126707 від 04.04.2018 сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу в сумі 26 842,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6040 від 05.04.2018 із призначенням платежу страхове відшкодування за ремонт а/м Volkswagen, р/н АТ 8011ВХ, власник Бендак Світлана Михайлівна, згідно розпорядження № 126707 від 04.04.2018.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АК/3133722 передбачено, що ліміт за шкоду майну становить 100 000,00 грн, а франшиза - 2 000,00 грн.

Як зазначено в п. 1.8. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. А тому при визначенні розміру страхового відшкодування слід використовувати дані, які узгоджені сторонами в страховому полісі.

Позивачем розраховано суму відшкодування за мінусом франшизи в сумі 1 000,00 грн, в той час як потрібно було рахувати за мінусом франшизи в сумі 2 000,00 грн. Відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 24 842,28 грн.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає частковому задоволенню в сумі 24 842,28 грн. В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1 000,00 грн слід відмовити, оскільки ця сума є франшизою, яка не повинна враховуватися при розрахунку страхового відшкодування.

За правилами, встановленими п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стосовно витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3. ст. 123 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач клопотав про стягнення з відповідача витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів розмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування до стягнення зазначених витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 1 від 16.04.2018 та Додаток до договору від 31.08.2018 в якому визначена винагорода (гонорар) за надання правової допомоги в розмірі 3 000,00 грн.

На підтвердження надання послуг та їх оплати, позивачем надано платіжне доручення від 02.08.2018 № 13623 із призначенням платежу оплата юридичних послуг відповідно до договору № 1 від 16.04.2018 на суму 3 000,00 грн. Детальний опис робіт (наданих послуг), наведений в Описі робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 31.08.2018 на загальну суму 3 000,00 грн, а саме: консультація щодо порядку та строків надання правової допомоги (1 година), підготовчі дії (2 години) та підготовка і подання позовної заяви в суд (2 години). Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги становить 5 годин, відповідно вартість наданих послуг при вартості однієї години 600,00 грн становить 3 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи обсяг наданих послуг, суд дійшов висновку, що розмір адвокатських витрат в сумі 3 000,00 грн є співрозмірним, наданому об'єму адвокатських послуг, а тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного у відповідності ст.ст. 124, 129 Конституції України, Законів України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", "Про страхування", "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст.ст. 174, 352, 354, 355 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 86, 129, 123, 126, 129, 202, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення відшкодування у розмірі 25 842,28 грн задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код 22186790) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050; п/р 265082212 в АТ "Райффайзен БАНК АВАЛЬ" МФО 380805; ідентифікаційний код 24745673) відшкодування у розмірі 24 842,28 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок дві гривні 28 копійок), 1 693,82 грн (одна тисяча шістсот дев'яносто три гривні 82 копійки) судового збору та 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок) витрат, пов'язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення відшкодування у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п.п 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.12.2018.

Суддя М.А. Шіляк