РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2018Справа № 910/1061/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Груп"

до Organic Shop Pvt.Ltd

про стягнення 95367,50 грн.

Суддя Гулевець О.В.

за участю представників:

від позивача: Мустіпан О.В.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкос Груп" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Organic Shop Pvt.Ltd (відповідача) про стягнення 95367,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за контрактом № 2017-02 від 13.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1061/18, вирішено розгляд справи №910/1061/18 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.08.2018.

Також, в зв'язку з тим, що відповідач - Organic Shop Pvt.Ltd не є резидентом України, зареєстрований відповідно до законодавства Індії, судом вирішено звернутись до компетентного органу Індії - Central Authority The Ministry of Law and Justice Department of Legal Affairs для належного повідомлення відповідача - Organic Shop Pvt.Ltd про час і місце судового засідання у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 зупинено провадження у справі № 910/1061/18 до надходження відповіді від компетентного органу Індії на прохання про вручення за кордоном судових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 поновлено провадження у справі № 910/1061/18, та у зв'язку із перебуванням 14 серпня 2018 року судді Гулевець О.В. у відпустці, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018 зупинено провадження у справі №910/1061/18 до надходження відповіді від компетентного органу Індії на прохання про вручення за кордоном судових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 поновлено провадження у справі № 910/23181/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 виправлено описку щодо часу судового засідання.

Представник відповідача в судове засідання 27.11.2018 не з'явився, відзиву на позов не подав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як зазначено судом вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 у зв'язку із необхідністю повідомлення відповідача - Organic Shop Pvt.Ltd про розгляд даної справи, суд вирішив звернутись до компетентного органу Індії у відповідності до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах.

Так, відповідно до ст. 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

а) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

с) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Згідно застереження 6, викладеного в Законі України "'Про приєднання України до конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах", якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Прохання про вручення судових та позасудових документів відповідно до Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, направлене судом 09.03.2018. Крім того, 14.08.2018 судом було повторно направлено прохання про вручення судових та позасудових документів відповідачу.

Оскільки з дати направлення прохання про вручення судових та позасудових документів відповідачу сплинув достатній термін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 27.11.2018 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 27.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкос Груп" (відповідач, покупець) та Organic Shop Pvt.Ltd (постачальник, позивач) укладений контракт №2017-02 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю продукти та косметичні засоби, найменування і асортимент яких визначається у відповідному інвойсі постачальника (надалі - товар), а покупець зобов'язується сплачувати за товар згідно цін, вказаних в інвойсах (п. 1.1. контракт).

Інвойс може бути переданий електронною поштою. В інвойсі повинні бути вказані: номер контракту, код товару, країна походження товару, його ціна в доларах СІІІА і кількість (п. 1.2. контракту).

В пункті п. 2.1. контракту сторони погодили, що базові ціни у інвойсі на товар встановлюються в доларах США і їх розуміють, як ціни на умовах EXW. Базові умови поставки є EXW фабрика постачальника м. Джаіпур, Індія, згідно Інкотермс-2010. Вартість упаковки, маркування включені в ціну товару. Витрати на митне оформлення товару для ввезення на територію України та його доставку несе покупець. Загальна сума по даному контракту складає 20 000 доларів США на весь період дії контракту.

Згідно із п. 2.2. контракту, товар передається постачальником на умовах повної передоплати вартості відповідного інвойсу протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту його виставляння. У разі неоплати у вказаний термін інвойс вважається недійсним.

Пунктом 3.3. контракту сторони погодили, що постачальник зобов'язується підготувати партію товару згідно з інвойсом та вказівками покупця щодо пакування та маркування товару, здійснити відвантаження товару на транспортний засіб та повідомити про це покупця протягом 2 (двох) днів з моменту отримання передоплати від покупця.

У разі відсутності замовленого покупцем товару на складі постачальника, може бути здійснена додаткова поставка і відвантаження. Термін додаткової поставки та відвантаження не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до п. 6.2. контракту, у разі порушення постачальником термінів підготовки до відвантаження та повідомлення про це, відвантаження, поставки, допоставки або заміни неналежного товару на товар належної якості, покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,1 відсотки від вартості товару, який не було поставлено (додатково поставлено, замінено), за кожен день прострочення.

Даний Контракт вступає в юридичну силу з моменту підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року (п. 5.1. контракту).

Позивач на виконання умов договору на підставі інвойсу від 01.08.2017 перерахував на користь відповідача попередню оплату в загальному розмірі 3578,37 доларів США, що підтверджується банківською випискою за період з 01.08.2017 по 31.08.2017.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в порушення взятих на себе зобов'язань за контрактом, відповідач поставки оплаченого позивачем товару не здійснив, попередньої оплати не повернув, у заявку із чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 92679,78 грн. (за курсом НБУ станом 03.08.2017 (дата оплати інвойсу) 3578,37 доларів США становило 92679,78 грн.).

Також, на підставі п. 6.2. контракту позивачем нарахована за період з 01.01.2018 по 29.01.2018 неустойка у сумі 2687,72 грн.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Також, за приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктами 6.4., 8.2. контракту сторони погодили, що у разі неможливості вирішення спорів між сторонами по даному контракту, вони передаються до арбітражного суду м. Києва та по всім питанням не передбаченим даним контрактом сторони керуються чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва за законодавством України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 2.2. контракту сторони погодили, що позивач здійснює повної передоплати вартості товару згідно із інвойсом відповідача.

Як підтверджено наявною в матеріалах справи банківською випискою, позивач 03.08.2017 на виконання умов контракту на підставі інвойсу від 01.08.2017 перерахував на користь відповідача попередню оплату в загальному розмірі 3578,37 доларів США, що станом на дату оплати інвойсу становило 92679,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач поставку оплаченого позивачем товару у строки встановлені у п. 3.3. контракту не здійснив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, покупець в силу положень ст. 693 ЦК України, матиме право вимоги до продавця щодо передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати у разі якщо продавець не передасть товар у встановлений строк.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем не було здійснено поставки товару на перераховані позивачем грошові кошти, попередньої оплати у сумі 3578,37 доларів США не повернуто.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вище встановлені судом обставини, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 3578,37 доларів США або поставки продукції на вказану суму, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення передоплати за непоставлений товару у розмірі 92679,78 грн. (на дату оплати інвойсу 3578,37 доларів США становило 92679,78 грн.).

Позивачем також заявлено до стягнення неустойку у сумі 2687,72 грн., нараховану за період з 01.01.2018 по 29.01.2018.

Частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України, передбачено, що господарсько-правова відповідальність застосовується до учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 6.2. контракту, у разі порушення постачальником термінів підготовки до відвантаження та повідомлення про це, відвантаження, поставки, допоставки або заміни неналежного товару на товар належної якості, покупець має право вимагати від постачальника сплати неустойки у розмірі 0,1 відсотки від вартості товару, який не було поставлено (додатково поставлено, замінено), за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок неустойки у сумі 2687,72 грн., нарахованої на підставі п. 6.2. контракту, судом встановлено, що розрахунок неустойки є арифметично вірним, сума неустойки відповідає обставинам справи та змісту порушеного зобов'язання, у зв'язку із чим, вимоги у цій частині підлягають задоволенню судом.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Груп".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Organic Shop Pvt.Ltd (R-11 Yudhister Marg, C-scheme, Jaipur-302005, India) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкос Груп" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 1, оф. 10) суму передоплати за непоставлений товару у розмірі 92679,78 грн., неустойку у розмірі 2687,72 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.12.2018.

Суддя О.В. Гулевець