ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року м. Дніпро Справа № 904/2620/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя          Вечірко І.О. (доповідач)

судді                              Березкіна О.В., Кузнецов В.О.

розглянувши апеляційну

скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт"

на рішення          Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року (повний текст підписано 28.09.2018 року)

у справі           № 904/2620/18 (суддя - Рудь І.А., м. Дніпро)

за позовом           Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт", м. Дніпро

про                    стягнення пені в сумі 19 380,00 грн.

без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області (надалі – позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" (надалі – відповідач), в якому просило:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної казначейської служби України за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" пеню в сумі 19 380,00 грн.;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17, шляхом припинення поширення інформації, що вводить в оману на упаковках товарів: "сухарики - грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком сиру "Конте" у сметанному соусі" (штриховий код 181), "сухарики - грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком цибулі - порей та сиру Емменталь" (штриховий код 167), "сухарики - грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком французького соусу із зернами гірчиці" (штриховий код 174), "сухарики - грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком барбекю" (штриховий код 969).

Згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 18.09.2018 року позивач просив задовольнити позовні вимоги лише в частині стягнення з відповідача 19 380 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 у справі № 29/06-03-4/17 щодо своєчасної сплати штрафу у розмірі 68 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року у даній справі позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної казначейської служби за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" 19 380,00 грн. пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" на користь Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 1 762, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Вказане рішення мотивовано тим, що в порушення приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач у передбачені законодавством строки не виконав обов'язок сплатити штраф, визначений рішенням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 у справі № 29/06-03-4/17.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права. Відповідач у відзиві на позов звертав увагу суду на те, що відсутні підстави для стягнення пені, оскільки позивач своїми діями сприяв виникненню та збільшенню розміру пені. Позивач вимагає стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 380,00 грн. за прострочення сплати штрафу в сумі 68 000 грн., який відповідач мав сплатити на підставі рішення Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 у справі № 29/06-03-4/17. Скаржник звертає увагу на те, що у позивача був обов'язок звернутися до суду з метою примусового стягнення з відповідача штрафу. У випадку задоволення такого позову нарахування пені припинилось би з дня прийняття відповідного рішення судом першої інстанції. Такою бездіяльністю позивач порушив приписи частини 2 статті 19 Конституції України, згідно з якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, своєю протиправною бездіяльністю позивач сприяв виникненню грошового зобов'язання , яке просить покласти на відповідача разом із судовими витратами. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказує на те, що вищевказані доводи відповідача не є підставою для відмови у позові, оскільки подача позову про стягнення штрафу та пені в судовому порядку є правом, а не обов'язком органів Антимонопольного комітету України. З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки відповідач діяв добросовісно та з дотриманням чинного законодавства. Так, відповідачем були додержані всі строки щодо оскарження рішення позивача про стягнення штрафу, а також процесуальні строки щодо судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій. Крім того, відповідачем повністю сплачено штраф відразу після винесення судом апеляційної інстанції постанови у справі. Таким чином, суд неправильно тлумачив норми Конституції та Закону України "Про захист економічної конкуренції", внаслідок чого прийшов до хибного висновку щодо наявності підстав для стягнення пені у даній справі. Висновок суду про правильність розрахунку розміру пені не відповідає обставинам справи. Позивач нарахував до стягнення пеню в сумі 19 380 грн. за період з 19.01.2018 року по 04.02.2018 року - період між прийняттям рішення судом першої інстанції та прийняттям до розгляду апеляційної скарги та з 17.04.2018 року по 18.04.2018 року - період після завершення розгляду судом справи № 904/9959/17 та сплатою штрафу в добровільному порядку. Розрахунок пені за перший період має бути здійснений, починаючи не з 19.01.2018 року, а з 23.01.2018 року, тобто на 4 дні пізніше, оскільки рішення суду першої інстанції від 18.01.2018 року у справі № 904/9959/17 було складено судом 22.01.2018 року. Тобто, 15 300, 00 грн. правильно розрахований розмір пені (19 380 (заявлена сума пені) – 4080 грн. (помилково нарахована пеня за 4 дні). Отже, у випадку наявності підстав для стягнення пені з відповідача її розмір становив би 15 300 грн. Всупереч вищевикладеному, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розмір пені розрахований правильно.

2.1. Узагальнені доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року у справі № 904/2620/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що пеня правомірно нарахована за період з 19.01.2018 року по 04.02.2018 року (період між прийняттям рішення судом першої інстанції та прийняттям до розгляду апеляційної скарги) та з 17.04.2018 року по 18.04.201 року (період після завершення розгляду судом справи № 904/9959/17 та сплатою штрафу в добровільному порядку). Позивачем здійснено нарахування пені у повній відповідності до норм чинного законодавства

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.10.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції:

Рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 у справі № 29/06-03-4/17 визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" щодо поширення на упоковках товарів: "сухарики – грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком сиру "Конте" у сметанному соусі (штриховий код 181), "сухарики – грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком цибулі – порей та сиру Емменталь" (штриховий код 167), "сухарики-грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком французького соусу із зернами гірчиці" 174), "сухарики – грінки пшеничні "Лавашні" зі смаком барбекю" (штриховий код 969) інформації у вигляді написів: "LAVASH chips сыр "Контэ" в сметанном соусе, "LAVASH chips лук – порей с сыром "Эмменталь", "LAVASH chips французский соус с зернами горчицы", "LAVASH chips барбекю", в той час як до складу цих товарів входять не: сыр "Конте" в сметанном соусе," лук – порей с сыром "Эмменталь", "французский соус с зернами горчицы" та "барбекю", а смакові суміші, ароматичні суміші, смако-ароматичні суміші та ароматичні інгредієнти (ароматичні речовини) та поширення у такий спосіб неточних відомостей щодо назв товарів, як наслідок споживчих властивостей цих товарів, є порушенням законодавства про захист недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, шляхом поширення суб'єктом господарювання інформації, через інших осіб невизначеному колу осіб неточних відомостей, що можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання товарів цього суб'єкта господарювання. Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" за вчинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" у розмірі 68 000 гривень. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення шляхом припинення поширення інформації, що вводить в оману на упаковках товарів у двомісячний термін.

Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України листом від 03.10.2017 року № 2303/29/06-17 рішення від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" до виконання та отримано представником відповідача, про що свідчить надпис на звороті зазначеного листа.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" оскаржило рішення Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Господарського суду Дніпропетровської області у межах двомісячного строку з дня його одержання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2017 року у справі № 904/9959/17 порушено провадження у справі та прийнято позовні матеріали до розгляду.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2018 року у справі № 904/9959/17, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 року, в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" відмовлено.

Відомості щодо оскарження зазначених вище судового рішення від 18.01.2018 року та постанови від 16.04.2018 року у справі № 904/9959/17 до Верховного Суду матеріали справи не містять.

В порушення приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач свій обов'язок сплатити визначений рішенням Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17 у справі №29/6-03-4/17 штраф у передбачені законодавством строки не виконав.

Строк сплати штрафу, накладеного рішенням на ввідповідача, з урахуванням положень статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", закінчився 04.12.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено штраф за рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.09.2017 року № 33/01-14/06-17, що підтверджується платіжним дорученням № 3785 від 19.04.2018 року.

За порушення строків сплати штрафу Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України відповідачу нарахована пеня в сумі 19 380, 00 грн. за період з 19.01.2018 року по 04.02.2018 року (період між прийняттям рішення судом першої інстанції та прийняттям до розгляду апеляційної скарги) та з 17.04.2018 року по 18.04.2018 року (період після завершення розгляду судом справи № 904/9959/17 та сплатою штрафу в добровільному порядку).

Докази сплати відповідачем нарахованої позивачем пені до суду не надано та в матеріалах справи відсутні.

Наведені обставини і стали причиною звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

3.3.1. Норми права, що підлягають застосуванню.

Закон України "Про Антимонопольний комітет України".

Стаття 1 - Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Стаття 25 – з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають, зокрема, позови до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Закон України "Про захист економічної конкуренції".

Абзаци 2 та 7 частини 1 статті 48

– за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- накладення штрафу.

Стаття 51 - порушення законодавства про захист економічної конкуренції

тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частини 2, 3, 5, 7, 9 статті 56

- рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання;

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу;

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Частини 1, 4 статті 60

- заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

- порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною 1 статті 48 цього Закону, частиною 1 статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини 5 статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини 3 статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини 3 статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

3.3.2. Юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків місцевого господарського суду.

У застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку із порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції необхідно враховувати наступне.

Абзацами 3-5 частини 5 зазначеної статті передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснюється зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, в суді першої інстанції – від дня відкриття провадження у справі до дня прийняття рішення у ній; в судах апеляційної та касаційної інстанції – від дня відкриття апеляційного чи касаційного провадження до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Виходячи із системного аналізу частини 1 та 4 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду має відбуватися у двомісячний строк з дня одержання такого рішення, який (строк) не може бути відновлено. Водночас відкриття провадження у справі господарським судом про визнання недійсним такого рішення, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє лише примусове виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду. Зазначений двомісячний строк є присічним, його перебіг не переривається і не зупиняється.

Місцевий господарський суд, беручи до уваги те, що згаданими положеннями статті 56 Закону не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв'язку із оскарженням такого рішення до суду, встановивши те, що рішення Антимонопольного комітету України у встановленому порядку не скасовано і недійсним не визнано та є обов'язковим до виконання, дослідивши перебіг судового розгляду позовних вимог відповідача, з'ясувавши факт виконання відповідачем рішення Антимонопольного комітету України щодо сплати штрафу, перевіривши правильність нарахування позивачем пені (підстави, тривалість та розмір) – дійшов обґрунтованих висновків щодо необхідності задоволення позовних вимог в повному обсязі та правомірно задовольнив позов.

Посилання відповідача на відсутність підстав для стягнення пені у зв'язку із тим, що позивач своєю бездіяльністю сприяв виникненню та збільшенню розміру пені, не можуть бути взяті до уваги, оскільки звернення до суду з метою примусового стягнення з відповідача штрафу є правом, а не обов'язком позивача.

Стосовно доводів відповідача щодо невірного розрахунку пені позивачем колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне. Таке твердження відповідача мотивовано тим, що позивачем не була врахована дата складання господарським судом повного тексту рішення у справі № 904/9959/17 (22.01.2018 року). Разом з тим, відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені здійснюється з дати прийняття рішення господарським судом. В зв'язку з чим, слід прийти до висновку, що позивачем вірно визначений період нарахування пені.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

3.3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач не спростував вищенаведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позову щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 19 380, 00 грн.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

3.3.4. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року у справі № 904/2620/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ___________________           І.О. Вечірко

Суддя ___________________           О.В. Березкіна

Суддя ___________________           В.О. Кузнецов