номер провадження справи 15/112/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 Справа № 908/1515/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, при секретарі судового засідання Чернетенко А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 в особі регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №1788 від 26.10.2017; у попередньому судовому засіданні ОСОБА_4, довіреність № 1904 від 26.10.2017; ОСОБА_5, довіреність №1903 від 26.10.2017;

від відповідача: ОСОБА_6, довіреність № 20/529 від 15.08.2018; ОСОБА_7, довіреність № 20-5 від 09.11.2017.

Суть спору:

06.08.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № ПР/М-16-3/1 708/НЮ від 30.09.2016 в розмірі 25 387,00 грн плати за користування вантажу, 22 341,84 грн збору за зберігання вантажу та плату в сумі 13 417,12 грн за охорону вантажу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018, справу № 908/1515/18 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 09.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1515/18, присвоєно справі номер провадження 15/112/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 31.08.2018.

Ухвалою суду від 31.08.2018 при розгляді справи у підготовчому провадженні оголошувалась перерва на 14.09.2018.

Ухвалою суду від 14.09.2018 продовжувався строк підготовчого провадження до 07.11.2018, розгляд підготовчого судового засідання відкладався на 25.10.2018.

Ухвалою суду від 25.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/1515/18 до судового розгляду по суті на 13.11.2018.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу «Оберіг».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» відмовляється у добровільному прядку сплачувати грошові кошти за користування вагонами в розмірі 25 387,00 грн, збору за зберігання вантажу в розмірі 22 341,84 грн та плату в сумі 13 417,12 грн за охорону вантажу. Позовні вимоги ґрунтуються ст. ст. 3, 10 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 307 Господарського кодексу України, ст. ст. 2, 5, 6, 46, 71, 119, 129 Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (зі змінами), Правил зберігання вантажів, п. 31.5 Р.2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні 13.11.2018, наполягав на позовних вимогах зазначених у позові та у письмовій відповіді на відзив від 04.10.2018.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві № 11/2043502/СБ/ від 23.08.2018 та письмових запереченнях на відповідь позивача на відзив, в обґрунтування зазначив, що підставою для стягнення з вантажовласника плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, плати за охорону вантажу є затримка вагонів на станції з вини вантажоодержувача або з залежних від нього причин. В даному випадку затримка вагонів на станції Запоріжжя - Ліве сталась з вини позивача (з причин залежних від залізниці). На думку відповідача, позивачем були порушені: вимоги ст. 31 Статуту залізниць України та п. 2.1 Правил технічної експлуатації залізниць в частині зобов'язання подавати під завантаження справні вагони; недотримані позивачем п. 7.4. договору від 30.09.2016 в частині не включення до складу поїздів, що пред'являються до передачі вагонів, що загрожують безпеці руху також позивача було відмовлено виключити зі складу поїзда, що пред'явлено до передачі несправних вагонів, що загрожують безпеці руху; відмова позивача від складання актів загальної форми, комерційного акту, акту про технічний стан вагону, які б зафіксували технічний стан вагонів, що загрожують безпеці руху; безпідставна відмова в видачі вантажу за ст. 52 Статуту залізниць України з перевіркою стану вантажу за заявками відповідача. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає про відсутність відповіді на претензію №3 від 03.04.2018 направлену в адресу відповідача. Дане твердження не відповідає дійсності, так як 26.04.2018 на адресу позивача було відправлено відповідь на претензію - № 11/2022523/ЮА/ від 25.04.2018, яка була отримана позивачем 02.05.2018. Просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В судому засіданні 13.11.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представників позивача, відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

30.09.2016 ОСОБА_1 акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця» (позивач, залізниця) та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (відповідач, власник колії) укладено договір № ПР/М-16-3/1-708/НЮдч про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яка примикає до станції Запоріжжя-Ліве регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» ПАТ «Українськазалізниця».

Сторонами до договору ПР/М-16-3/1-708/НЮдч укладено Протокол узгодження розбіжностей від 03.11.2016, Протокол врегулювання розбіжностей від 21.11.2016, Протокол узгодження остаточної редакції розбіжностей від 16.12.2016, додаткову угоду № 1 від 01.09.2017.

Пунктом 1 договору сторони врегулювали, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Запоріжжя-Ліве стрілкою № 12 до парку «А» і стрілкою № 172 до парку «Б» і яка обслуговується власним локомотивом.

Межею під'їзної колії є сигнальні знаки «Межа підїзної колії», які встановлені проти вхідного світлофора «ЧВ» парку «А» станції Запоріжжя-Ліве на відстані 71,7 метрів від вістря пера стрілки примикання № 12 та вхідного світлофора «НБ» парку «Б» станції Східна власника колії на відстані 341,5 метрів від вістря пера стрілки примикання №172.

Згідно з п. 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування та організацію руху на під'їзній колії.

Відповідно до п. 5 договору, здавання вагонів у технічному і комерційному відношенні провадяться на приймально-відправних коліях №№2-11 парку «А», на сортувально-відправних коліях №№32-36 парку «Б» станції Запоріжжя-Ліве.

Подальших рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до п. 21 цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 01.01.2017 по 31.12.2021.

На виконання умов договору 14.02.2018 по станції Запоріжжя Ліве локомотивом залізниці здійснювалось предявлення вагонів на колії парків «А» та «Б» станції Запоріжжя Ліве для обробки та подачі на підїзні колії ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» під вантажні операції згідно умов договору.

У звязку з несвоєчасним вивезенням вагонів локомотивом відповідача з колії станції Запоріжжя Ліве працівниками станції були складені акти загальної форми ГУ-23: від 14.02.2018 за № № 1184, 1185, 1186, від 16.02.2018 за №№ 1203, 1204 про затримку з вини клієнта із зазначенням часу.

Облік часу та нарахування плати за користування вагонами станцією Запоріжжя ОСОБА_2 залізниці, здійснювався за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 029004, 17029005, 17029007, 17029006, 18029008, 18029009, 18029010, 19029011, 19029012, 19029013, 19029014, 19029015, 19029016, 20029025, 20029026, 20029027, 20029032, 21029028, 21029029, 22029031 з урахуванням актів загальної форми ГУ-23, які відповідач підписав із запереченнями. Не визнана відповідачем плата за користування вагонами склала 25 387,08 грн у т. ч. ПДВ.

За час затримки вагонів на станції Запоріжжя - ОСОБА_2 залізниці на підставі актів загальної форми ГУ-23 за № 1184, 1185 від 14.02.2018, за № 1186, 1203, 1204, 1205 від 16.02.2018 був нарахований збір за зберігання вантажів на загальну суму 32 341,84 грн у т. ч. ПДВ. Крім того, 21.02.2018 сторонами підписана накопичувальна картка № 21029006, представником відповідача підписана з обмовкою.

На підставі актів загальної форми від 14.02.2018 за № 1185, від 16.02.2018 за № 1204, якими засвідчена затримка вагонів з вантажем, що прибули на адресу відповідача за накладними № 41626714, 45780012, 45816279, 45793445, 45832078, 41613233, 41562877, 41562745, 24757859, 41556234, 41617796, 41617333, 41590464, 41590431, 41590449, 41576992, 41576976, 41576984, 48280846, 48280838, 48279160, 41619933,48295026, 45827458, 24758109, які підлягають охороні з причини несвоєчасного вивезення локомотивом відповідача, за накопичувальною карткою № 21029006 нарахована плата за охорону вантажу у розмірі 13 417,12 грн у т. ч. ПДВ. Вищезазначена накопичувальна картка була підписана представником відповідача з обмовкою.

03.04.2018 позивачем на адресу відповідача спрямована претензія № 3 з вимогою, щодо сплати 25 387,08 грн плати за користування вантажу, 22 341,84 грн збору за зберігання вантажу та плата в сумі 13 417,12 грн за охорону вантажу у т. ч. ПДВ, як зазначено позивачем претензія залишена без реагування.

З урахуванням вище викладеного, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду, з позовом про стягнення з відповідача 25 387,00 грн плати за користування вантажу, 22 341,84 грн збору за зберігання вантажу та плату в сумі 13 417,12 грн за охорону вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 № 273/96-ВР, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України та інших актів законодавства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, о визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Як зазначалося вище, 14.02.2018 на адресу відповідача по 33 колії парку «Б» станції Запоріжжя - Ліве залізницею був пред'явлений збірний потяг для огляду та здачі вантажів і вагонів в технічному та комерційного відношенні, та з метою виявлення і усунення несправностей. В складі цього потягу знаходились порожні власні фітингові платформи № 94861663 (залізнична накладна № 41576984), № 54215371, № 54213996 (залізнична накладна № 45832078), які прямували під навантаження готової продукції комбінату.

При технічному огляді цих вагонів 13-14.02.2018 року працівниками відповідача і позивача було виявлено:

- разобладнання гальмівних систем в вагонах № 94861663, № 54215371;

- завал мертвої точки (несправність гальмівної системи) в вагоні № 54213996.

По що було зазначено в книгах ВУ-15 позивача та відповідача. Результати огляду вагонів в вищенаведених книгах підписані представниками сторін.

Відповідно до п. 7.4. договору, до передачі пред'являються поїзди сформовані без вагонів сторонніх організацій, вагонів без документів, вагонів, що загрожують безпеці руху.

Згідно з п. 7.5 договору приймально-здавальні операції виконуються відповідно до Технологічного процесу роботи станції Запоріжжя - Ліве, Технологічного процесу роботи пункту технічної передачі вагонів у складі діючого технологічного процесу ПТО (Правила технічного обслуговування) Запоріжжя - ОСОБА_2 залізниці, ЄТП та нормативних актів з охорони праці, котрим зокрема передбачене:

- що працівники залізниці і промислових підприємств повинні дбайливо відноситися до вагонів при проведенні вантажних операцій і маневрових робіт за для їх збереження (п. п. 1.1, 1.2 ПТП). Відповідальність за пошкодження вагонів передбачена ст. ст. 124, 126 Статуту залізниць України (далі Статут); що пункт технічної передачі ст. Запоріжжя - Ліве призначений для контролю за технічним станом вагонів, та виявлення вагонів пошкоджених, розукомплектованих, технічно несправних та тих, що загрожують безпеці руху (п. 1.3 ПТП);

- що працівники вагонного депо ст. Запоріжжя - Ліве, службовими обов'язками яких є контроль за збереженням вагонів і їх технічною справністю, несуть відповідальність за пропуск пошкоджених, розукомплектованих та неоформлених пошкоджених вагонів у відповідності до цього ПТП, а також Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених Наказом ... (п. 1.10 ПТП);

- що контроль за збереженням власних вагонів промислових підприємств здійснюється на загальних умовах, передбачених для вагонів Укрзалізниці даним технологічним процесом (п.3.3);

- що технічне обслуговування вагонів здійснюється у повній відповідності до ЦВ 0041, ЦВ 0043 та типового ПТП (п. 4.14 ПТП).

Відповідно до п. 16.6 договору від 30.09.2016, здавання вагонів у технічному відношенні на ст. Запоріжжя-Ліве здійснюється відповідно до Інструкції оглядачу вагонів ЦВ 0043, в комерційному відношенні - відповідно до Правил перевезень вантажів з оформленням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45.

Пунктом 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць (Наказ Мінтрансу України від 20.12.1996, № 411 ) забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Згідно з п. 4.2 Правил експлуатації власних вантажних вагонів при перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Статтею 31 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України, залізниця повинна на станції призначення перевірити стан вантажу, в даному випадку вантаж це рухомий склад на своїх осях, у разі прибуття вантажу у пошкодженому вагоні, або у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, з оформленням комерційного акту або акту загальної форми, які в подальшому можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

Статтею 110 Статуту передбачена відповідальність залізниці за збереження вантажу від моменту його прийняття до перевезення до моменту видачі його одержувачу.

Також згідно з ст. 126 Статуту залізниця несе матеріальну відповідальність за пошкодження вагонів, що належать підприємствам.

Відповідач звернувся до позивача з заявками №№ 482, 483 стосовно видачі вантажу (вагонів на своїх осях) з перевіркою їх стану, та оформлення відповідних документів (комерційного акту/акту загальної форми/акту про технічний стан вагону), які датовані 15.02.2018.

Позивачем у видачі вантажу відмовлено з посиланням, що у майбутньому будуть оформлені акти загальної форми, про що було зроблено відмітки на заявках № 482, № 483, запис датовано 16.02.2018.

16.02.2018 сторонами оформлений акт загальної форми № 15405, в якому було зафіксовано факт технічної несправності вагонів, а саме:

- розобладнання гальмівних систем в вагонах № 94861663, № 54215371;

- завал мертвої точки (несправність гальмівної системи) в вагоні № 54213996.

З вищенаведеного вбачається, що затримка вагонів на ст. Запоріжжя-Ліве з 14.02.2018 по 16.02.2018 відбулася не з вини відповідача.

Відносно того, що вагони № 54215371, № 54213996 № 94861663 не прямували під навантаження, та відповідно до даного випадку не застосовується ст. 31 Статуту залізниць України та п. Правил технічної експлуатації залізниць, слід зазначити наступне.

Як вбачається з накладної № 41576984, платформа № 94861663 прямувала в адресу відповідача з двома порожніми контейнерами, які відповідач повинен був завантажити і на даній платформі відправити в адресу вантажоодержувача.

Згідно з графою 20 накладної № 45832078 платформи № 54215371, № 54213996 прямують під навантаження, направляються до пункту навантаження.

В зв'язку з вищенаведеним, той факт, що в книзі форми ВУ-15 зазначено «НГ» (невантажити) ні як не означає, що вагони не прямують під навантаження. Даний запис лише додатково свідчить про технічну несправність вагонів та непридатність їх до перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Стаття 119 Статуту залізниць України передбачає, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини Правилами користування вагонами та контейнерами передбачено, що:

- п. 6. час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування;

- вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під'їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника;

- п. 8. у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Правилами зберігання вантажів передбачено, що:

- п. 8. збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Пунктом 31.5. Тарифного керівництва № 1 передбачає, що плата за охорону вантажу, який затримано на станціях з причин, не залежних від залізниці, нараховується кожному відправнику (одержувачу, експедитору) окремо. Плата за ставками, установленими для групи вагонів (контейнерів) або для прямих маршрутів, нараховується у разі затримки декількох вагонів (контейнерів), що були пред'явлені до перевезення одним відправником за одним напрямком перевезення від станції відправлення до станції призначення і оформлені одним перевізним документом.

З вищенаведеного вбачається, що підставою для стягнення з вантажовласника плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу, плати за охорону вантажу є затримка вагонів на станції з вини вантажоодержувача або з залежних від нього причин.

В даному випадку затримка вагонів на станції Запоріжжя-Ліве сталась з причин залежних від залізниці, а саме: порушення Позивачем вимог ст. 31 Статуту залізниць України та п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць в частині зобов'язання подавати під завантаження справні вагони;недотримання позивачем п. 7.4. договору від 30.09.2016 в частині не включення до складу поїздів, що пред'являються до передачі вагонів, що загрожують безпеці руху та відмова позивача виключити зі складу поїзда, що пред'явлено до передачі несправних вагонів, що загрожують безпеці руху; відмова позивача від складання актів загальної форми, комерційного акту, акту про технічний стан вагону, які б зафіксували технічний стан вагонів, що загрожують безпеці руху; безпідставна відмова в видачі вантажу за ст. 52 Статуту залізниць України з перевіркою стану вантажу за заявками відповідача;

Статтею 31 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

У випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника. Винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу. Прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера. У такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Згідно з п. 12.1 Правил технічної експлуатації залізниць (Наказ Мінтрансу України від 20.12.1996, № 411), забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, що має несправності, які загрожують безпеці руху. Вимоги до технічного стану рухомого складу, порядок його технічного обслуговування і ремонту, а також відправлення його на заводи та депо для ремонту визначаються Державною адміністрацією залізничного транспорту України.

Пунктом. 7.11.1. Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації (ЦВ 0043) (далі за текстом ЦВ0043) передбачено заборону подавати під завантаження вагони, що мають несправності гальмівного обладнання згідно з 7.7.2 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 7.7.1 Інструкції ЦВ 0043, технічний стан гальмівного обладнання вагонів повинні перевіряти при їхньому технічному обслуговуванні працівники ПТО та контрольних пунктів технічного обслуговування. Виконання робіт контролює старший зміни чи старший оглядач вагонів, який повинен забезпечити технічну готовність гальмівного обладнання і включення всіх гальм у составі, з'єднання рукавів, відкриття кінцевих кранів, встановлену норму гальмівного натиснення у поїзді, а також надійну роботу гальм при випробуванні їх на станції і шляху прямування.

Забороняється подавати під навантаження, посадку пасажирів, ставити в поїзд вагони з несправним гальмівним обладнанням.

На станціях формування, обороту та на шляху прямування, де передбачена графіком руху зупинка поїзда для технічного обслуговування, треба перевірити справність дії гальмівного обладнання кожного вагона з виконанням необхідного ремонту або заміною несправних вузлів і деталей справними.

На станціях, де немає ПТО, порядок перевірки технічного стану і ремонту гальмівного обладнання вагонів при їхній постановці в поїзд і подачі під завантаження встановлюється наказом начальника залізниці.

Згідно з п. 7.7.2 Інструкції ЦВ 0043, забороняється ставити в состав поїзда вагони, у яких гальмівне обладнання має хоча б одну з наступних несправностей:

- несправний повітророзподільник, електроповітророзподільник (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз'єднувальний кран, випускний клапан, гальмовий циліндр, запасний резервуар, робоча камера;

- пошкодження повітропроводів - тріщини, прориви, протертості і розшарування з'єднувальних рукавів, тріщини, надломи і вм'ятини на трубопроводах, нещільність їхніх з'єднань, ослаблення трубопроводу в місцях кріплення;

- несправність механічної частини - траверс, тріангелів, важелів, тяг, підвісок, авторегулятора важільної передачі, башмаків; тріщини чи злами в деталях, відкол вушок колодок; неправильне кріплення колодки в башмаку, несправні чи відсутні запобіжні пристрої і балки авторежимів, нетипове кріплення, нетипові деталі і шплінти у вузлах;

- несправне ручне гальмо;

- ослаблення кріплення деталей;

- не відрегульована важільна передача;

- товщина колодок менше зазначеної в 7.7.4 цієї Інструкції;

- відсутня ручка роз'єднувального крана або кран.

Як вбачається з вищенаведеного, вагони забороняється ставити в поїзд вже при наявності дефектів частин, вузлів та агрегатів що входять до складу гальмівної системи. В даному випадку в вагоні № 54215371 - взагалі немає головної магістральної частини гальмівної системи, а в вагоні № 94861663 в гальмівній системі розобладнена головна частина. В вагоні № 54213996 виявлено завал мертвої точки, що відноситься до несправностей механічної частини - завал мертвої точки це несправність тормозної важільної передачі.

Тому доводи позивача про не віднесення виявлених несправностей до таких які загрожують безпеці руху поїздів є помилковим.

Щодо недотримання позивачем п. 7.4. договору, в частині не включення до складу поїздів, що пред'являються до передачі вагонів, що загрожують безпеці руху, слід зазначити.

Відповідно до п. 7.4. договору від 30.09.2016 до передачі пред'являються поїзди сформовані без вагонів сторонніх організацій, вагонів без документів, вагонів, що загрожують безпеці руху.

Всупереч вимогам договору та нормативних актів, позивач пред'явив до передачі у складі поїзду вагони з несправною/розкомплектованою гальмівною системою, що є загрозою безпеки руху та ухилився від обовязку скласти акт загальної форми, який би зафіксував вищенаведені обставини.

Статтею 129 Статуту залізниці України визначені обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення і які засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно з пунктом 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458).

Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

Факт технічної несправності та розукомплектування вагонів було виявлено працівниками позивача та відповідача вже при огляді пред'явленого поїзда 14.02.2018 про що свідчить записи в книзі ВУ-15. З вищенаведеного вбачається, що залізниця в даному випадку ухилилась від свого обов'язку своєчасно скласти акти для засвідчення обставин.

Крім того, суд зазначає, що позивач, маючи інформацію про розкомплектованість вагонів які, є вантажем на власних осях, безпідставно відмовив відповідачу у видачі вантажу з перевіркою стану вантажу.

Згідно за п. 5.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 року № 17, перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до п. 1.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під ... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, оператора, орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

З вищенаведеного вбачається, що власний порожній вагон має статус вантажу, що перевозиться на власних осях.

Однак порожній власний вагон є особливим вантажем, бо для його перевезення не виділяється окремого рухомого складу(вагону). Даний вантаж прямує на власних осях, як вагон.

Відповідно до даного вагону(вантажу) застосовуються вимоги щодо його технічного стану, що висуваються до рухомого склад, якому дозволено вихід на колії загального користування.

Правил експлуатації власних вантажних вагонів, передбачають, що:

- п. 3.1. курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування здійснюється на підставі договору між власником (орендарем, оператором) та залізницею;

- п. 4.1. випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах при пред'явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред'явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування форма ВУ-14). Інформація про технічний стан власних вантажних вагонів відображається в акті огляду технічного стану вантажних вагонів (додаток 2), який складається працівником вагонного господарства на станції, підприємстві, у депо, де дислоковані вагони. При складанні акту на території України він заповнюється українською мовою, у залізничних адміністраціях інших країн - російською мовою. Число, місяць, рік та місце огляду вагона повинні відповідати фактичній даті та місцю дислокації вагона. Акт не повинен мати будь-яких виправлень і є дійсним протягом двох місяців з дня його складання.

- п. 4.2. при перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Для організації безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда.

Єдиний технологічний процес роботи під'їзної колії публічного акціонерного товариства «Запоріжсталь» і станції примикання Запоріжжя-Ліве регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (ЄТП) передбачає, що: п. п. 2.1.1. п. 2.1. Обробка составів по прибуттю на станцію Запоріжжя-Ліве в парк «В».

Обробка состава у парку «В» складається з таких операцій:

- технічне обслуговування вагонів; -комерційний огляд вагонів;

- контрольна перевірка состава;

- перевірка наявності перевізних документів на вагони без електронного перевізного документа(далі ЕПД).

Після зупинки поїзда, його закріплення і відчеплення локомотива працівники ПТО огороджують состав з голови і хвоста тимчасовими сигналами «Зупинка» і починають його технічне обслуговування.

В парку «В» здійснюється контроль технічного стану вагонів з метою виявлення несправних вагонів, які потребують планового ремонту, технічного обслуговування без відчеплення або технічного обслуговування з відчепленням.

При технічному огляді ОВР виявляють несправності, що загрожують безпеці руху, і наносять у встановлених місцях вагона крейдяні розмітки.

На вагони, які потребують планового ремонту або технічного обслуговування з відчепленням, наносять крейдяну розмітку з урахуванням місця виконання ремонту на ВЧДЕР Запоріжжя-Ліве або на механізованому пункті обробки вагонів(далі -МПОВ).

У разі виявлення несправність гальмівної системи, залізниця повинна була затримати вагон та діяти відповідно до п. 4.2. Правил експлуатації власних вантажних вагонів.

відповідно до п. 4.2. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, залізниця повинна була затримати вагони та вирішити питання про доукомплектування вагонів та їх ремонт:

- Затримати вагони на станції та зв'язатись з власником вагону для вирішення питання про проведення їх ремонту(у випадку відсутності договору про гарантоване усунення несправностей);

- Затримати вагони на станції та провести ремонт вагонів на підставі наявних договорів про гарантоване усунення несправностей (у випадку наявності договору про гарантоване усунення несправностей);

- Затримати вагони на станції та доукомплектувати гальмівну систему вагонів самостійно (вагони були прийняті залізницею при випуску на колії загального користування від власника повністю укомплектованими, докази розукомплектування вагонів вантажовідправником або розкрадання під час прямування відсутні).

Згідно з графою 20 накладної № 41576984 власником даного вагону є Laude Smart Intermodal S.A. Згідно з графою 20 накладної № 45832078 власником даного вагону є ЧАО «ММК ИМ. ИЛЬИЧА». Як вбачається, відповідач по справі не є власником вагонів тому відповідно не несе відповідальності за технічний стан вагонів та за організацію ремонтів даних вагонів.

Правила експлуатації власних вантажних вагонів не передбачають обов'язку вантажоодержувача здійснювати чи організовувати ремонт вагоні, що їм не належать.

Щодо відмови позивача в видачі вантажу за заявками відповідача слід зазначити.

Відповідно до ст. 110 Статуту передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу під часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Окрім цього згідно зі ст. 126 Статуту залізниця несе матеріальну відповідальність за пошкодження вагонів, що належать підприємствам.

Статтею 52 Статуту залізниць України передбачено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов'язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

Пунктом 12 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, передбачає, що відповідно до ст. 52 Статуту на станції призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами.

Позивач, маючи інформацію про розкомплектованість вагонів, які є вантажем на власних осях, безпідставно відмовив відповідачу у видачі вантажу з перевіркою стану вантажу. В зв'язку з вищенаведеним, затримка вагонів відбулась з вини позивача.

Акти загальної форми про затримку вагонів на коліях станції з вини комбінату № 1184, № 1185, № 1186 від 14.02.2018 року, № 1203, № 1204, № 1205 від 16.02.2018 складені безпідставно та не відповідають фактичним обставинам.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи наведені обставини у сукупності, суд погоджується із запереченнями відповідача проти позову і вважає, що позивач не довів наявність підстав для стягнення заборгованості за користування вагонами в розмірі 25 387,00 грн, збору за зберігання вантажу в розмірі 22 341,84 грн та плату в сумі 13 417,12 грн за охорону вантажу. У зв'язку з цим в позові суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «ОСОБА_2 залізниця» м. Дніпро до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 23 листопада 2018 року.

Суддя І. С. Горохов