ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа№ 925/430/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Власова Ю.Л.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з»явились

від відповідача: Желізняк Ю.В. - дов. № 120/01/26-2017 від 26.01.2018р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018р.

у справі №925/430/18 (суддя Грачов В.М.)

за позовом фізичної особи-підприємця Жолондковської Тетяни

Анатоліївни

до Головного управління Національної поліції в Черкаській

області

про стягнення 10 656 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Жолондковська Тетяна Анатоліївна звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про стягнення 10656 грн. боргу за виконану роботу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено обов'язок щодо порядку і строків розрахунку за виконану в квітні 2017 року роботу по договору № 35/17 від 09.02.2017р. укладеному сторонами.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018р. у справі № 925/430/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця Жолондковської Тетяни Анатоліївни 9694 грн. боргу, 1762 грн. судових витрат. В задоволенні решти позову в частині вимог про стягнення 962 грн. боргу - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Національної поліції в Черкаській області звернулось до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018 року у справі №925/430/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Жолондковської Тетяни Анатоліївни відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Дідиченко М.А., Кропивної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі № 925/430/18 за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення господарського суду Черкаської області від 23.07.2018 р. та призначено розгляд справи на 02.10.2018 р.

21.09.2018р. до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. В обґрунтування даного клопотання заявник зазначає, що не має можливості брати участь у судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного господарського суду, однак зацікавлений, щоб розгляд апеляційної скарги проводився за участю представника відповідача, у зв'язку з чим просить суд забезпечити розгляд апеляційної скарги у режимі відеоконференції, визначивши відповідальним господарський суд Черкаської області, який знаходиться за адресою: бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 задоволено клопотання Головного Управління Національної поліції в Черкаській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та призначено розгляд справи на 09.10.2018 року о 14 хв. 00 год.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 01.10.2018р. справу № 925/430/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018р., справу № 925/430/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного господарського суду від 24.10.2018р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018р. та призначено справу № 925/430/18 на 27.11.2018р. Доручено Господарському суду Черкаської області (бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005) забезпечити проведення судового засідання у справі № 925/430/18 в режимі відеоконференції в приміщенні вказаного суду 27.11.2018 р. о 10:20 год.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Встановлено, що 27.11.2018р. представник позивача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

09.02.2017р. Фізична особа-підприємець Жолондковська Т.А., як виконавець, та Головне управління Національної поліції у Черкаській області, як замовник, уклали договір № 35/17 (далі - Договір), за умовами п. п. 1.1. - 1.3. якого виконавець зобов'язується надати послуги, а саме: забезпечити безперебійним трьохразовим харчуванням осіб, що перебувають в ізоляторі тимчасового утримання № 2 ДК 021:2015 код 55510000-8, а замовник - прийняти у виконавця по акту виконаних робіт і оплатити, в узгоджених сторонами розмірах, вартість виконаних робіт. Вартість одноденного харчування на одну особу складає 37,00 грн., кількість наданих послуг: 2142 порцій - 714 людино-дня. Орієнтована сума договору складає: 26418 грн. без ПДВ.

Сторони договору погодили усі істотні умови цього договору, зокрема:

п. 2.1. - надання послуг здійснюється за домовленістю сторін на підставі заявки представника замовника, начальника ізолятора тимчасового утримання № 2, з чітким зазначенням кількості порцій харчування дати та часу їх постачання;

п. 2.2. - прийомка-здача робіт здійснюється за актами з чітким переліком послуг, одиниць виміру, кількості, ціни та суми послуг;

п. 3.1. - надання послуг проводиться без попередньої оплати, шляхом безготівкового перерахування коштів замовником на рахунок виконавця;

п. 6.1. - дія умов цього договору відповідно до п. 3 ст.631 Цивільного кодексу України застосовується до відносин, які виникли між сторонами в період з 01.01.2017 року і діє до 28.02.2017 року.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками.

28.02.2017р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору в якій вирішили внести зміни до Договору, а саме п. 6.1. викласти у редакції: "Дія умов цього Договору відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України застосовується до відносин, які виникли між сторонами в період з 01.01.2017 року і діє до 31.12.2017 року", в усьому, що не передбачено цією Додатковою угодою, сторони керуються умовами Договору та чинним законодавством України.

24.03.2017.р сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, в якій вирішили внести зміни до Договору, а саме викласти п. 1.3 у редакції: "вартість Договору складає - 56418 грн. з ПДВ", в усьому, що не передбачено цією Додатковою угодою, сторони керуються умовами Договору та чинним законодавством України.

Із актів про надані послуги № 1 від 21.02.2017р., № 2 від 07.03.2017р., № 3 від 24.03.2017р., № 3 від 04.04.2017р., № 5 від 22.05.2017р. вбачається, що позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги у вигляді трьохразового харчування осіб, що перебувають в ізоляторі тимчасового утримання чи кімнатах для доставлених у загальній кількості на 1524 особи загальною вартістю 56388 грн.

Платіжними дорученнями № 998 від 22.05.2017р., № 680 від 05.04.2017р., № 498 від 27.03.2017р., № 392 від 09.03.2017р., № 202 від 22.02.2017 р. та бухгалтерською випискою підтверджується отримані послуги (роботи) на суму 56388 грн., які відповідачем оплачено.

23.05.2017р. позивачем направлено відповідачу акт звірки взаєморозрахунків і акт № 6 від травня 2017 року про надання послуг по договору № 35/17 від 09.02.2017р. за квітень 2017р.

Із акта № 6 від травня 2017 року про надання послуг вбачається, що позивачем передано, а відповідачем прийнято послуги трьохразового харчування осіб, що перебувають в ізоляторі тимчасового утримання чи кімнатах для доставлених за квітень 2017 року на 262 особи загальною вартістю 10656 грн., акт підписаний лише зі сторони позивача.

Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 23.05.2017, складеного позивачем, станом на 01.01.2017р., тобто до початку періоду, відповідач мав заборгованість перед позивачем у розмірі 962 грн., на кінець періоду заборгованість становить 10656,00 грн., акт № 6 на суму 9694 грн. відповідачем не оплачений.

До матеріалів справи приєднані талони на передачу страт на харчування по договору № 35/17 від 09.02.2017р. у період з 01 по 27.04.2017р. із підписами чергового по ІТТ та бухгалтера.

Позивач 21.06.2017р. та 28.07.2017р. звертався до керівника відповідача із листами вимогами про сплату спірного боргу за отриманні послуги за договором № 35/17 від 09.02.2017р.

Листами від 11.07.2017 № 332/01/29-2017 та від 16.08.2017р. № 20/ж-117 відповідач у відповідь на зазначені листи позивача, спірну вимогу позивача не визнав, повідомив про повну оплату усіх послуг за договором № 35/17 від 09.02.2017р.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, 902, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; виконавець повинен надати послугу особисто; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що договором № 35/17 від 09.02.2017р. сторонами досягнуто згоди про виконання позивачем послуг із забезпечення безперебійним трьохразовим харчування осіб, що перебувають в слідчому ізоляторі тимчасового утримання № 2 ДК 021:2015 код 55510000-8, сторонами умови даного договору виконувалися, виконання позивачем послуг за квітень 2017 року підтверджено належними доказами, а саме талонами на надання харчування, тому позовні вимоги про стягнення 10656 грн. підлягають до задоволення частково у сумі 9694 грн.

Позивачем в акті № 6 від травня 2017р. включено заборгованість у розмірі 962 грн., яка відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, виникла до початку дії договору, а тому вимога в цій частині є безпідставною.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018р. у справі № 925/430/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.07.2018р. у справі № 925/430/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/430/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Ю.Л. Власов