УХВАЛА

м. Київ

19.11.2018Справа № 911/1273/18

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Деснянська районна у місті Києві державна адміністрація

про стягнення заборгованості та звільнення приміщення

В межах справи № 910/23387/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва (ідентифікаційний код 31776030)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники:

від позивача Потупало Н.І. - ліквідатор

від відповідача Місіна Л.П. - представник

Від ГУ ДФС у м. Києві Крапівнер В.Р. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/23387/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про банкрутство Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 23.10.2017.

11.06.2018 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району міста Києва звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА" про стягнення заборгованості у розмірі 57 055,68грн, з яких: 50 977,08грн з орендної плати та відшкодування плати за землю, згідно договорів №839/0123 від 04.10.2016 та №0123 від 10.02.2014, 6 078,60грн пеня, 3% річних та інфляційні втрати та зобов'язання звільнити приміщення. Також позивач просив стягнути витрати, у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3607,42грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1273/18.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.07.2018 справу № 911/1273/18 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 57 055,68 грн та зобов'язання звільнити приміщення передано за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.08.2018 справу № 911/1273/18 за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА" про стягнення заборгованості та звільнення приміщення прийнято до розгляду в межах справи № 910/23387/16 про банкрутство Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва та призначено підготовче засідання на 17.09.2018.

03.09.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи Деснянську районну у місті Києві державну адміністрацію.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.09.2018 задоволено клопотання відповідача про залучення третьої особи, залучено Деснянську районну у місті Києві державну адміністрацію та відкладено підготовче засідання на 22.10.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2018.

У судовому засіданні 19.11.2018 представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням клопотання про часткову відмову від позовних вимог та уточнення розміру позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в розмірі 50 977 грн. 08 коп., у тому числі відшкодування плати за землю в розмірі 9 862 грн. 37 коп., 3 % річних в розмірі 331 грн. 15 коп., інфляційні втрати в розмірі 899 грн. 55 коп., а також судові витрати.

Представник відповідача визнав існуючу заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 42 345 грн. 41 коп.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА" про стягнення заборгованості та звільнення приміщення, судом встановлено наступне.

04.10.2016 між Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією - Орендодавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРА» - Орендарем та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва - Балансоутримувачем укладено додаткову угоду №1 до договору № 104/0123 від 17.03.2014 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, виклавши його в новій редакції та присвоївши № 839.

Згідно п. 1.1. договору № 839/0123 орендар прийняв в оренду нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 12-а для розміщення складу.

Відповідно пункту 2.1. договору об'єктом оренди є нежиле приміщення загальною площею 129,80 кв. м.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 року № 415/1280, і становить без ПДВ: 68 грн. 29 коп. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку 30.11.2015 8864 грн. 27 коп.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно п. 9.1. договору строк дії договору до 26.09.2017.

Згідно п.9.5. Договору останній може бути розірвано за погодженням сторін. Договір вважається розірваним з дати повідомлення орендаря/орендодавця про згоду розірвати договір, але не раніше дати повернення підприємству - балансоутримувачу об'єкта за актом приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 21.06.2018 відповідачем було повернуто позивачу орендоване приміщення, однак заборгованість з орендної плати не погашено.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За приписами частини 1 статті 10 цього Закону однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно частини 3 статті 18 Закону орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 19 Закону визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Положенням про оренду комунального майна територіальної громади м. Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415-1280 передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати та її розмір, визначені згідно з цим Положенням, зазначаються у договорі оренди.

Початок нарахування орендної плати та інших платежів, пов'язаних з орендою майна, починається з дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, який підписується орендодавцем, орендарем та підприємством - балансоутримувачем.

Нарахування орендної плати припиняється у разі припинення договору оренди з дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди орендарем та підприємством - балансоутримувачем ( п.6.1. Положення).

Таким чином, законодавством чітко встановлено обов'язок орендаря своєчасно і у повному обсязі вносити орендну плату за користування майном до його повернення орендодавцю за актом приймання-передачі, у строки, визначені договором оренди.

Проте, в порушення вказаних норм законодавства відповідач у строки, визначені договором оренди, орендну плату не вносив.

Відповідно п.3.6. Договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства - балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.12. Договору визначено, що в разі припинення (розірвання) цього Договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення об'єкта за актом приймання - передачі включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, підприємству - балансоутримувачу.

Відповідно статті 27 Закону у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно пункту 4.2.20 Договору орендар зобов'язаний після припинення дії цього Договору протягом трьох календарних днів передати майно по акту приймання - передачі підприємству - балансоутримувачу. Акт приймання передачі об'єкта підписується відповідним орендодавцем,орендарем та підприємством - балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови договору, а також положення ст. 762 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не виконано взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за користування комунальним майном, у зв'язку з чим вважає за доцільне задовольнити позові вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 41 114 грн. 71 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи відсотки річних, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

З урахуванням наведених норм, встановлених обставин та здійсненої перевірки розрахунку позовних вимог, наведеному в позовній заяві, з відповідача підлягає стягненню 899 грн. 55 коп. - 3% відсотків річних та інфляційні втрати в розмірі 331 грн. 45 коп.

Водночас заявлені позовні вимоги в частині стягнення компенсації плати за землю суд вважає безпідставними, зважаючи на те, що позивачем не надано суду договору оренди земельної ділянки або акту про постійне користування, її кадастрового номеру, площі земельної ділянки, витягу з нормативної грошової оцінки тощо, що є підставою для визначення суми плати за землю.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З огляду на викладені обставини на наведені норми суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог частково, у зв'язку з чим вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 41 114 грн. 71 коп., 3 % річних в розмірі 331 грн. 15 коп., інфляційні втрати в розмірі 899 грн. 55 коп.

Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1 494 грн. 79 коп.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Промислова, 5; ідентифікаційний код 32294897) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15; ідентифікаційний код 31776030) основного боргу в розмірі 41 114 (сорок одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 71 коп., 3 % річних в розмірі 331 (триста тридцять одна) грн. 15 коп., інфляційні втрати в розмірі 899 (вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 55 коп., судові витрати в розмірі 1 494 (одна тисяча чотириста дев'яносто чотири) грн. 79 коп.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позов залишити без задоволення.

5. Копію ухвали направити сторонам, третій особі та кредиторам боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк