СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа № 905/832/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є. , суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 03-167 від 15.02.2018)

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк, Донецька область (вх. № 362 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області 26.07.2018 у справі № 905/832/18 (суддя Г.В. Левшина; повний текст рішення підписано 26.07.2018)

за позовом Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м. Маріуполь, Донецька область в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу», м. Торецьк, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк, Донецька область

про врегулювання розбіжностей при укладенні договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу», м. Торецьк звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк про прийняття неузгоджених пунктів 2.16, 2.17, 5.4.1 Договору № 125 від 20.02.2018 про надання послуг з централізованого водовідведення у редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю розбіжностей у сторін даного спору щодо певних умов договору, котрий в силу законодавства має бути укладений в обов'язковому порядку. Необхідність включення до Договору пунктів 2.16, 2.17, позивач аргументує наявністю норм ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у системі каналізації селища Новгородське, затверджених рішенням Новгородської селищної ради від 25.07.2013 № 89, у Розділі 9 яких передбачено визначення розмірів плати за скидання стічних вод у системі каналізації населеного пункту та визначення розмірів плати за скид понаднормативних обємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.07.2018 у справі № 905/832/18 позовні вимоги про прийняття неузгоджених пунктів 2.16, 2.17, 5.4.1 Договору № 125 від 20.02.2018 про надання послуг з централізованого водовідведення у редакції позивача, задоволено частково.

Судом вирішено, що пункти 2.16. та 2.17. Договору № 125 від 20.02.2018 мають бути викладеними в редакції позивача, а саме:

«пункт 2.16. Розмір плати за скидання стічних вод у системі каналізації населеного пункту визначається згідно з вимогами розділу 9 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації міста (селища)».

«пункт 2.17. Розмір плати за скид обємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту, що перевищує обсяги, зазначені у п. 2.4 договору визначаються згідно з вимогами розділу 9 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації міста (селища)».

Поряд із цим, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині включення пункту 5.4.1 до Договору № 125 від 20.02.2018, який в редакції позивача передбачає щомісячне підписання відповідачем акту, що фіксує кількість прийнятих стічних вод, а також наслідки відмови від підпису акту.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1174,67 грн.

Дане рішення мотивоване тим, що затверджені виконавчим комітетом Новгородської селищної ради 25.07.2013 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації селища Новгородське КП «Вода Донбасу» за № 89, якими визначено порядок встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему селищної каналізації, не суперечить затвердженим згідно наказу від 01.12.2017 №316 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення»; місцеві правила є чинним нормативно-правовим актом локальної дії, прийнятим органом місцевого самоврядування; відповідачем не вказано відповідних посилань на інші місцеві правила, згідно яких мав би визначатися розмір плати за скид обємів стічних вод у договорі №125 від 20.02.2018, тому позовні вимоги щодо викладення пунктів 2.16, 2.17 Договору №125 від 20.02.2018 в редакції позивача підлягають задоволенню.

Водночас, недоведеність позивачем нормативно встановленого обовязку відповідача вчиняти дії, зазначені у спірному пункті 5.4.2 Договору №125 від 20.02.2018, слугувала підставою для відмови в позові в частині включення цього пункту до Договору.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач 10.08.2018 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою № 301 від 10.08.2018, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 26.07.2018 у справі № 905/832/18 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, скаржник просить стягнути з позивача на свою користь судовий збір, сплачений за подачу ним апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вважає, що судом першої інстанції не повністю досліджені наявні в матеріалах справи документи (докази), порушено норми матеріального права та недотримано норми процесуального права, неправильно визначено характер спірних правовідносин, терміни набрання чинності та часу дії нормативно-правових актів, що призвело до прийняття помилкового рішення, яке підлягає скасуванню. Скаржник вважає, що судом не враховано, що затверджені рішенням виконкому Новгородської селищної ради ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації селища Новгородське № 89 від 25.07.2013 розроблялись відповідно до діючих на той час «ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України» та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації населених пунктів, затверджених наказом Держбуду України № 39 від 19.02.2002, які були скасовані на підставі розпорядження КМУ № 166-р від 10.03.2017. У спірному пункті 2.17 Договору № 125 від 20.02.2018, також йдеться посилання на правила, які складають сукупність скасованих правил та інструкцій. Проте суд першої інстанції всупереч діючих ОСОБА_2 приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення № 316 від 01.12.2017, які законодавчо скасовували попередні ОСОБА_2 та Інструкцію № 37 від 14.02.2002, ухвалив помилкове рішення про застосування положень недіючих місцевих правил.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 905/832/18. Для учасників справи встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 04.10.2018 включно в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ухвали суду позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів скаржника заперечує та вважає їх безпідставними, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін. Позивач зазначає, що за своїм змістом встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему селищної каналізації, визначене у місцевих ОСОБА_2, не суперечить ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, які затверджені наказом від 01.12.2017 № 316 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України, а ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації селища Новгородське від 25.07.2013 № 89 є чинним нормативно-правовим актом локальної дії, не були скасовані жодним нормативним актом ані місцевих органів влади, ані на державному рівні, тому позивач наполягає саме на їх використанні при реалізації сторонами своїх договірних відносин. Крім того, позивач не заперечує проти того, що ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, що затверджені Наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 року № 37 дійсно були скасовані, але про скасування саме місцевих ОСОБА_2 приймання ніяких нормативно правових актів органів самоврядування не існує. Таким чином, позивач з посиланням на норми ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації селища Новгородське зазначає, що включення у договір пункту 2.17 є обґрунтованим та законним, тому що інших місцевих ОСОБА_2 органами місцевого самоврядування прийнято не було.

Поряд із цим, на підставі Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 № 454/2017 ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпункту 8 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

У відповідності до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№ 185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частинами пятою та сьомою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи № 905/832/18, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 для здійснення апеляційного розгляду справи № 905/832/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Пелипенко Н.М.

Ухвалою від 23.10.2018 справа № 905/832/18 прийнята до провадження Східного апеляційного господарського суду та призначена до апеляційного розгляду на 20.11.2018 об 11:30 год.

20.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк, Донецька область надійшло клопотання (вх.ел.пошта № 244), в якому відповідач просить розглянути справу за відсутністю його представника, посилаючись на віддаленість та неможливість прибуття на апеляційний розгляд справи представника скаржника.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки явка у судове засідання 20.11.2018 не визнавалася обовязковою, а в матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог частин першої, другої та пятої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, заслухавши у судовому засіданні уповноваженого представника позивача, яким підтримано правову позицію, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, зважаючи на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно приписів статей 627 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (пункт 7 статті 179 Господарського кодексу України).

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 Господарського кодексу України, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина третя статті 184 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 20.02.2018 направив на адресу відповідача два примірники підписаного проекту договору на послуги з централізованого водовідведення №125 від 20.02.2018 (далі ОСОБА_3 № 125), за умовами якого позивач (виробник) приймає та очищує стічні води споживача усі види стічних вод, що утворилися внаслідок діяльності споживача після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі стічні води з території споживача. В свою чергу, споживач (відповідач) оплачує послуги з централізованого водовідведення виробникові.

Згідно проекту Договору в редакції позивача, пункти 2.16. 2.17, 5.4.1 Договору №125 передбачають:

«пункт 2.16. Розмір плати за скидання стічних вод у системі каналізації населеного пункту визначається згідно вимог розділу 9 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації міста (селища).

пункт 2.17. Розмір плати за скид обємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту, що перевищує обсяги, зазначені у п.2.4 договору визначаються згідно з вимогами розділу 9 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації міста (селища).

пункт 5.4.1. Щомісячно підписувати акт, що фіксує кількість прийнятих стічних вод. При необґрунтованій відмові від підпису акта, акт в односторонньому порядку підписується виробником на підставі даних приладів обліку або п.2.4 договору, один примірник акта разом з рахунком на оплату (актом-рахунком) направляється у триденний термін Споживачеві як підстава для оплати…».

Згідно положень частин пятої та шостої статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач, отримавши та розглянувши проект Договору №125, склав протокол розбіжностей до вказаного Договору, в якому запропонував виключити пункти 2.16, 2.17 та 5.4.1. Згідно з відміткою відповідача ОСОБА_3 №125 підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей від 10.04.2018.

Листом №129а від 10.04.2018 відповідач повернув позивачу вищевказаний договір разом з відповідним протоколом розбіжностей.

З метою узгодження розбіжностей позивач 19.04.2018 направив відповідачу протокол узгодження розбіжностей до Договору, де позивач наполягав на своїй редакції Договору № 125 відносно пунктів 2.16, 2.17, 5.4.1. Відповідач розбіжності не узгодив, про що повідомив листом № 149 від 19.04.2018.

Предметом даного судового розгляду є переддоговірний спір щодо умов пунктів 2.16, 2.17 та 5.4.1. Договору № 125 від 20.02.2018.

Підставою цих вимог стало недосягнення контрагентами згоди щодо змісту цих пунктів.

Відповідач наполягав на виключенні вказаних пунктів з Договору № 125 від 20.02.2018 та необхідність застосування до визначення розміру плати за скидання ним об"ємів стічних вод в систему каналізації селища Новгородське «ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення», затверджених наказом від 01.12.2017 №316 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

При ухваленні оскаржуваного рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо викладення пунктів 2.16. та 2.17. Договору № 125 в редакції позивача, суд першої інстанції визнав, що при реалізації сторонами договірних правовідносин є правомірним використання чинних ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації селища Новгородське КП «Вода Донбасу», затверджених рішенням виконавчого комітету Новгородської селищної ради від 25.07.2013 №89, у Розділі 9 яких передбачено визначення розмірів плати за скидання стічних вод у системі каналізації населеного пункту та визначення розмірів плати за скид понаднормативних обємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту.

Щодо пункту 5.4.1. Договору суд першої інстанції вказав, що встановлення сторонами у договорі обов'язку відповідача щомісячно підписувати акт, що фіксує кількість прийнятих стічних вод, а також наслідків відмови від підпису акту, не є правомірним, оскільки позивачем не доведена обовязковість підписання з боку відповідача такого акту в силу положень чинного законодавства.

При цьому, у пункті 2.7 Договору № 125 від 20.02.2018, який узгоджений сторонами, вже було зазначено про оформлення сторонами двостороннього акту щодо кількості прийнятих в розрахунковому місяці виробником від споживача стічних вод, а також наслідки необґрунтованої відмови від підписання акту.

Колегія суддів апеляційної інстанції повністю підтримує вказані висновки місцевого господарського суду, адже правові підстави для скасування оскаржуваного рішення в даному випадку відсутні, зважаючи на таке.

Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначені правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою. Дія цього Закону поширюється на всіх субєктів господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, надають послуги з водовідведення, а також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води та/або послуг з водовідведення, станом джерел, систем питного водопостачання та водовідведення, а також споживачів питної води та/або послуг з водовідведення.

Законодавство у сфері питної води та питного водопостачання складається з Водного кодексу України, Кодексу України про надра, законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у цій сфері.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, належить, зокрема, затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

За статтею 13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення.

Наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 затверджено ОСОБА_2 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - ОСОБА_2 № 190), які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Ці ОСОБА_2 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Згідно наказу від 01.12.2017 №316 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджено ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Згадані ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, поширюються на суб'єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виробники), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі). На підставі цих ОСОБА_2 виробник розробляє місцеві ОСОБА_2 приймання, в яких враховують місцеві особливості приймання та очищення стічних вод, а також визначають ДК забруднюючих речовин, що можуть скидати до системи централізованого водовідведення. Місцеві правила приймання затверджуються органами місцевого самоврядування та є обовязковими для виробників та споживачів. Виробники встановлюють кожному конкретному споживачу вимоги до скиду стічних вод до системи централізованого водовідведення на підставі вимог цих ОСОБА_2, а також місцевих правил приймання.

Розділом 3 даних ОСОБА_2 встановлено загальні вимоги до складу та властивостей стічних вод, які скидаються до системи централізованого водовідведення, а у розділі 4 ОСОБА_2 визначення ДК у забруднюючих речовин у стічних водах споживачів.

Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, встановлює єдиний на території України порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення.

Згідно пункту 1 розділу 2 даного Порядку у разі повної відповідності якості та режиму скиду стічних вод ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, місцевим правилам приймання та умовам укладеного договору споживачі сплачують за послуги водовідведення за тарифом, установленим згідно з чинним законодавством для відповідної категорії споживачів.

Кількість стічних вод споживачів, які підлягають оплаті, визначають за фактичними обсягами відповідно до пунктів 2, 12 цього розділу або згідно з ОСОБА_2 користування. Додаткові обсяги стічних вод споживачів (не враховані договором), що надходять до систем централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробників, оплачуються споживачами у пятикратному розмірі встановленого тарифу на послугу водовідведення.

У пунктах 11-12 розділу 2 даного Порядку визначено формулу, за якою виробник розраховує величину плати за скид стічних вод у систему централізованого водовідведення виробника, застосування тих чи інших коефіцієнтів кратності у певних випадках тощо.

Поряд із цим, Рішенням виконавчого комітету Новгородської селищної ради від 25.07.2013 №89 були затверджені ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації селища Новгородське КП «Вода Донбасу» (далі ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89).

ОСОБА_2 спрямовані на запобігання порушенням у роботі мереж і споруд вказаної системи каналізації, підвищення ефективності роботи цих споруд і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього середовища від забруднення стічними водами від споживачів, та є обовязковими для всіх споживачів, які розташовані на території селища.

Відповідно до пункту 1.2 ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89 їх дія поширюється на населення, а також на всі підприємства й організації, незалежно від форми власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води у комунальну систему каналізації селища Новгородське.

За організацією надання послуг з водовідведення на території смт. Новгородське споживачем цих послуг є також відповідач.

Згідно пункту 2.4 ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89 споживачі зобовязані виконувати в повному обсязі вимоги загальнодержавних правил та цих правил, договору, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Розділом 9 ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89 визначено порядок встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему селищної каналізації.

За змістом пункту 5.1 Договору № 125 сторони цього договору наділені правами і виконують обовязки, передбачені цим договором, Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ОСОБА_2 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, ОСОБА_2 технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (селища), а також іншими діючими нормативно-правовими актами України.

Колегія суддів повністю погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що за своїм правовим змістом встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему селищної каналізації, визначене у місцевих ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89, не суперечить затвердженим наказом від 01.12.2017 №316 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення».

Водночас, ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89 є чинним нормативно-правовим актом, не були скасовані, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач правомірно наполягає саме на їх використанні при реалізації сторонами своїх договірних правовідносин.

Відповідач також не підтвердив в ході апеляційного розгляду справи, що запропоновані позивачем із посиланням на ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89 визначення розмірів плати за скидання стічних вод у системі каналізації населеного пункту та визначення розмірів плати за скид понаднормативних обємів стічних вод в систему каналізації населеного пункту, повинні розраховуватися на підставі іншого нормативно-правового акту, ніж ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89.

За приписами статті 20 Закону «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» істотними умовами договору про надання послуг, зокрема, централізованого водовідведення є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з централізованого водовідведення повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та/або водовідведення. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Встановлення у договорі способу визначення розміру плати за стічні води в розумінні статті 20 Закону «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» є істотною умовою договору.

Підсумовуючи вищенаведене та те, що відповідачем не доведена необхідність застосування інших місцевих правил, згідно яких мали б визначатися розміри плати за скидання ним стічних вод у систему каналізації селища Новгородське та розміри плати за скид обємів стічних вод в систему каналізації цього населеного пункту із перевищенням встановлених обсягів, а затверджені рішенням виконавчого комітету Новгородської селищної ради від 25.07.2013 №89 ОСОБА_2 приймання стічних вод до комунальної системи каналізації селища Новгородське КП «Вода Донбасу» є чинним нормативно-правовим актом локальної дії, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується із висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог щодо викладення пунктів 2.16, 2.17 Договору №125 від 20.02.2018 в редакції позивача.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі відносно пункту 2.17 Договору № 125 в редакції позивача, посилається на те, що місцеві ОСОБА_2 (ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системі каналізації населених пунктів України, затверджені Наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37) були скасовані наказом від 01.12.2017 № 316 Про затвердження ОСОБА_2 приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення. Тому відповідач вважає, що передбачене у пункті 2.17 в редакції позивача, визначення розміру плати за скид стічних вод в систему каналізації населеного пункту, які перевищують обсяги, зазначені у п. 2.4 цього Договору, згідно з вимогами розділу 9 ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (селища), є безпідставним.

Однак вказані твердження скаржника визнаються судом апеляційної інстанції юридично неспроможними, оскільки скасування розпорядженням КМУ від 10.03.2017 № 166-р «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади» ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системі каналізації населених пунктів України, що затверджені Наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, жодним чином не впливає на чинність місцевих ОСОБА_2 від 25.07.2013 №89. Тому включення позивачем у ОСОБА_3 № 125 пункту 2.17 з посиланням на норми ОСОБА_2 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації селища Новгородське, є правомірним, адже жодних інших місцевих ОСОБА_2 органами місцевого самоврядування прийнято не було.

Щодо вимог позивача про викладення пункту 5.4.1 в редакції позивача суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач всупереч вимогам статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України не надав доказів законодавчо встановленого обовязку відповідача щомісячно підписувати акт, який фіксує кількість прийнятих стічних вод, а також наслідків відмови від підпису акту. В той же час, сторони вже узгодили оформлення між ними двостороннього акту щодо кількості прийнятих в розрахунковому місяці виробником від споживача стічних вод, а також наслідки необґрунтованої відмови від підписання акту (пункт 2.7. Договору).

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, які відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Будь-яких нормативно обґрунтованих доводів, із посиланням на норми права, які б їх спростовували, заявником апеляційної скарги не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, при ухваленні якого судом першої інстанції здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Натомість доводи, що викладені відповідачем в апеляційній скарзі, не мають жодного правового підґрунтя та повністю спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк, Донецька область без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області 26.07.2018 у справі № 905/832/18 залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства», м. Торецьк, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області 26.07.2018 у справі №905/832/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23.11.2018

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.М. Пелипенко