ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 Справа № 914/1441/18

Господарський суд Львівської області в складі судді Гоменюк З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства Державний інститут Містопроект, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Кемпі-Плюс, м.Львів

про стягнення 34165,20 грн.

за участю представників

від позивача ОСОБА_2

від відповідача не зявився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Державним підприємством Державний інститут Містопроект до відповідача ОСОБА_1 підприємства Кемпі-Плюс про стягнення 34165,20 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив наступне.

16.04.2013р. між Державним підприємством Державний інститут Містопроект (виконавець), Управлінням архітектури Департаменту містобудування ЛМР (замовник) та ОСОБА_1 підприємством Кемпі-Плюс (платник) укладено договір про виготовлення проектно-кошторисної документації №555-13, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов?язання виконати проектну документацію: Детальний план території забудови обмеженої вулицями ОСОБА_3, вул.Просвіти, вул.В.Винниченка та вул.Личаківською у м.Львові.

Вартість робіт: 49165,20 грн. (п.2.1. договору).

Платник проводить попередню оплату авансу, який складає 20% вартості проекту. Решту вартості платник оплачує згідно акту виконаних робіт (п.2.2. договору).

Як стверджує позивач, він на виконання умов договору виконав в повному обсязі свої зобовязання, однак відповідач в порушення умов договору не здійснив повної оплати, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 34165,20 грн.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.04.2013р. між Державним підприємством Державний інститут Містопроект (виконавець), Управлінням архітектури Департаменту містобудування ЛМР (замовник) та ОСОБА_1 підприємством Кемпі-Плюс (платник) укладено договір про виготовлення проектно-кошторисної документації №555-13, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов?язання виконати проектну документацію: Детальний план території забудови обмеженої вулицями ОСОБА_3, вул.Просвіти, вул.В.Винниченка та вул.Личаківською у м.Львові.

Факт виконання позивачем своїх обов?язків за договором підтверджується актом приймання комплексних проектно-вишукувальних робіт №336 від 28.02.2014р. на суму 49165,20 грн.

Як стверджує позивач та як вбачається із матеріалів справи, сума боргу відповідача становить 34165,20 грн. Докази сплати вказаної суми в матеріалах справи відсутні. Відзив на позовну заяву відповідач не подав.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу в розмірі 34165,20 грн. є обгрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням №983 від 31.07.2018р. на суму 1762,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. слід покласти на відповідача, оскільки позов у даній справі слід задоволити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Кемпі-Плюс (79058, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32713123) на користь Державного підприємства Державний інститут Містопроект (79044, м.Львів, вул.генерала Чупринки, 71, ідентифікаційний код 02497909) заборгованість в розмірі 34165,20 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та строки, визначені главою 1 розділу Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.11.2018р.

Суддя Гоменюк З.П.