ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.2018 Справа № 920/712/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., за участю секретаря судового засідання Молодецької В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/712/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Старченка Сергія Миколайовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Логіка" (вул. Г.Кондратьєва, буд. 144/3, оф. 2, м. Суми, 40021, код 06711682),

про стягнення 30503 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги відповідно до укладеного між сторонами договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 07/06/18 від 07.06.2018, 215 грн. 61 коп. 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 30 718 грн. 91 коп., в тому числі 30503 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги відповідно до укладеного між сторонами договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 07/06/18 від 07.06.2018, 215 грн. 61 коп. 3% річних. Судові витрати складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив договірні зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг за договором.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 18.09.2018 відкрито провадження у справі № 920/712/18; відповідачу наданий п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

08.10.2018 відповідач подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи по суті, вказуючи на те, що підприємстві сталася пожежа, внаслідок якої згоріло виробниче приміщення і обладнання (акт про пожежу ВІД 30.07.2018). Дана обставина не залежить від волі учасників господарських (цивільних) відносин, має надзвичайний характер, є невідворотною та унеможливлює виконання зобов'язання відповідачем за договором № 07/06/18 на надання транспортно-експедиційних послуг.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 29.10.2018 призначено розгляд справи № 920/712/18 по суті на 14.11.2018 без повідомлення сторін.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені усі належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

07.06.2018 між сторонами укладено договір № 07/06/18 відповідно до умов якого позивач зобов'язується доставити автомобільним транспортом вантаж відповідача в пункт призначення, передати його вантажоодержувачу, а відповідач, в свою чергу зобов'язується оплатити надані йому послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору, маршрут, тип транспортного засобу, адреса навантаження і вивантаження, терміни виконання замовлення, масу вантажу (товару), кількість (кількість навантажувальних місць), вартість перевезення, терміни оплати, валюта оплати, інші необхідні дані, зазначаються в заявках, які є невід'ємними додатками до договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено та підписано заявку № 1 до договору, згідно з якою позивач зобов'язався здійснити перевезення вантажу за маршрутом Україна-Польща, 27612 Вильчице; найменування вантажу - лотки для ягід; адреса завантаження - Сумська область, Тростянецький район, с. Боромля, вул. Леніна, 13-е; вантажовідправник - ТОВ ВКП «Логіка»; дата та час подання транспорту - 11.06.2018 о 08-00; ціна перевезення - 1000,00 Євро у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату оплати; розрахунок безготівковий; терміни та умови оплати - 500 євро після розмитнення і вивантаження та 500 євро після отримання оригіналів документів.

Матеріалами справи, а саме міжнародною товарно-транспортною накладною А № 000447, актом здачі-прийому наданих послуг № 33 від 16.06.2018, рахунком - фактурою № 33 від 16.06.2018, підтверджується факт надання позивачем та прийняття відповідачем транспортних послуг за заявкою № 1 загальною вартістю 30 503 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За приписами ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Судом встановлено, що факт надання позивачем відповідачу послуг загальною вартістю 30 503 грн. 30 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. З урахуванням умов заявки № 1, приписів ст. 253 ЦК України, відповідач мав здійснити оплати послуг у строк до 17.06.2018 включно.

Станом на 14.11.2018 відповідач не розрахувався за надані послуги своєчасно та в повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Доказів сплати боргу відповідач не подав.

За умовами п. 6.1 договору, у разі повені, пожежі, землетрусу та інших стихійних лих, а також війни або військових дій, постанови уряду, які виникли після укладення договору, сторони не несуть відповідальність за повне або часткове невиконання своїх обов'язків. Термін виконання зобов'язань відстрочується на час дії відповідної обставини.

Відповідно до п. 6.2., п. 6.3. договору, сторона, яка не може виконати зобов'язання за договором зобов'язана в письмовій формі повідомить іншу сторону про це протягом 3-х днів після їх настання (припинення). Відсутність повідомлення про обставини форс-мажору позбавляє відповідну сторону посилатися на них в майбутньому. Повідомлення про форс-мажор має бути підтверджено висновком компетентних державних органів.

Судом встановлено, що оплату наданих послуг відповідач мав здійснити у строк до 17.06.2018 включно. Пожежа на підприємстві відповідача сталася 30.07.2018.

Таким чином, відповідна обставина настала після настання кінцевого строку оплати послуг. Висновку компетентного органу про обставину форс-мажору відповідач не подав.

З урахуванням вказаних обставин, суд відхиляє доводи відповідача щодо неможливості виконання зобов'язання з оплати послуг у зв'язку з форс-мажорними обставинами.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати послуг, правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30 503 грн. 30 коп. заборгованості.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховані 3 % річних в сумі 215 грн. 61 коп. за період з 17.06.2018 по 10.09.2018, виходячи з суми заборгованості в розмірі 30 503 грн. 30 коп.

Разом з цим, судом встановлено, що з урахуванням умов заявки № 1, приписів ст. 253 ЦК України, відповідач мав здійснити оплати послуг у строк до 17.06.2018 включно. Відповідно, прострочення виконання грошового зобов'язання виникло з 18.06.2018.

За період з 18.06.2018 по 10.09.2018, виходячи з суми заборгованості в розмірі 30 503 грн. 30 коп., 3 % річних складають 213 грн. 11 коп. Розрахунок перевірений судом за допомогою програми Ліга: Закон Еліт 9.5.3. ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "Ліга", ТОВ "Ліга Закон", 2018.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати наданих послуг, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних передбачене діючим законодавством України, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 213 грн. 11 коп. 3% річних.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 2 грн. 50 коп. суд відмовляє у зв'язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За приписами ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати позивача по справі складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн. 00 коп. підтверджується копіями договору про надання правничої допомоги в господарській справі від 03.09.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 583 від 29.01.2010, квитанції до прибуткового касового ордеру № 15 від 03.09.2018, актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) № 15 від 07.09.2018 (попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи, складання позовної заяви, розрахунків, заяв по суті спору, направлення позову з додатками відповідачу та до суду), ордеру серії СМ № 88 від 07.09.2018.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, приписів ст. ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем не заявлене.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Логіка" (вул. Г.Кондратьєва, буд. 144/3, оф. 2, м. Суми, 40021, код 06711682) на користь Фізичної особи-підприємця Старченка Сергія Миколайовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 30503 грн. 30 коп. заборгованості за надані послуги, 213 грн. 11 коп. 3% річних, 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.11.2018.

СУДДЯ О.В.КОВАЛЕНКО