СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа № 917/454/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Рекотова Т.А., за договором, ордером, свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрсервіспроект», м. Полтава вх. № 212 П/З на рішення господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 р. у справі № 917/454/18 (суддя - Іванко Л.А., повний текст складено та підписано 14.06.2018 р.)

за позовом фізичної особи-підприємця Терехова Андрія Васильовича, м. Горлівка, Донецька область

до Приватного підприємства «Укрсервіспроект», м. Полтава

про стягнення 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Терехов Андрій Васильович (далі - ФОП Терехов А.В., позивач) звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Укрсервіспроект» (далі - ПП «Укрсервіспроект», відповідач) суми попередньої оплати у розмірі 100 000,00 грн., отриманих за договором на виконання проектних робіт № 174-2015 від 27.03.2015 р.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором, у визначений його умовами строк, ненадання належних доказів фактичного виконання підрядних робіт позивачу, ненаправлення акту здачі-приймання виконаних робіт.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 р. позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 100 000,00 грн. та 1 762,00 грн. відшкодування витрат на сплату судового збору.

Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог, зокрема, платіжними документами за відсутності доказів виконання договору підряду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на зазначене рішення, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову ФОП Терехова А.В. до ПП «Укрсервіспроект» відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач стверджує, що господарський суд Полтавської області порушив вимоги ст. 242 ГПК України, оскільки не маючи передбачених законом доказів про вручення відповідачу ухвали, розглянув справу № 917/454/18 та прийняв незаконне рішення, позбавивши відповідача основних процесуальних прав на подання доказів щодо подання відзиву із ґрунтовними запереченнями та права на подання доказів.

За доводами апеляційної скарги, позивач порушив умови п. 1.3. договору щодо передачі відповідачу документів, передбачених даним пунктом, тому термін виконання робіт не почав свій перебіг.

При цьому, ПП «Укрсервіспроект» зазначає, що все ж таки розпочало проектування і виконало проект в електронному вигляді, на підтвердження чого до апеляційної скарги додано роздруківку листування електронною поштою відповідача з позивачем (т. 1, а.с. 99-169) та, відповідно, готовий проект (у зв'язку з великим обсягом проекту до суду надано копію пояснювальної записки до проектно-кошторисної документації, а електронні докази надані до матеріалів справи на цифровому носії (т. 2, а.с.44).

Також, ПП «Укрсервіспроект» посилається на те, що з серпня 2015 року відповідач засобами електронної пошти розпочав надсилання позивачеві файлів для узгодження, які надіслано у повному обсязі. Позивач істотно затягував кінцеве затвердження проекту, адже документації, передбаченої умовами договору, так і не надавав, постійно ставив питання, висував пропозиції, тому листування тривало і у 2016 році. Водночас, документи позивачем так і не надано, незважаючи на наявність проекту у електронному вигляді, тобто саме внаслідок затягування позивача, відповідач не мав можливості надати комплект технічної документації.

Відповідач зауважує, що у зв'язку з неможливістю виконання замовником взятих на себе зобов'язань, відтермінуванням строків виконання робіт і через неможливість офіційної видачі проектно-кошторисної документації відповідач 01.09.2016 р. надіслав позивачеві листа з актом прийому-передачі за договором та додаткову угоду про розірвання договору. Проте, позивач підписаний акт відповідачу в порядку, передбаченому договором не повернув, вихідну документацію не надав, повну оплату робіт за договором не здійснив.

На виконання ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2018 р. та у визначений нею строк, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та про вчинення ним відповідних процесуальних дій відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 02.05.2018 р., а оскільки відповідач не виконав вказівки суду у встановлений строк, то суд першої інстанції мав достатньо підстав для вирішення справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України.

11.10.2018 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 152 від 09.10.2018 р., в якій ФОП Терехов А.В. просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що проект, виконання якого є предметом договору № 174-2015 від 27.03.2015 р., на електронному носії не отримував.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 р. не визнавалася обов'язковою явка представників учасників справи та попереджено учасників апеляційного провадження про те, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

На підставі викладеного, зазначене клопотання ФОП Терехова А.В. задоволено.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та, зокрема, зазначив, що відповідачем роботи за договором виконані в електронній формі, проте проект не є готовим, оскільки відповідач не отримував від позивача завдання на проектування; претензію позивача б/н від 14.07.2016 р. не отримував, вважає договір чинним та не виконаним з боку позивача.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2015 р. між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено договір № 174-2015 на виконання проектних робіт (далі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по підготовці проектної документації по об'єкту «Будівництво автотранспортного підприємства вантажних автомобілів з відкритою автостоянкою в Київській області, Вишгородському районі, по вул. Леніна, в с. Новосілки».

Згідно з п. 1.3. договору, замовник зобов'язується передати в день підписання договору підряднику завдання на проектування, технічні умови на інженерні мережі, містобудівні умови та обмеження (або довідку про їх відсутність).

Відповідно до п. 2.1. договору, за виконані роботи згідно цього договору замовник перераховує виконавцю 120 000,00 грн. згідно додатку № 1 до даного договору.

Умовами п.п. 2.2.-2.4. договору сторонами погоджено, що замовник в день підписання даного договору перераховує виконавцю передоплату в сумі 60 000,00 грн. До надходження зазначених в п. 2.2. коштів виконавець не приступає до виконання робіт, передбачених даним договором. У разі припинення робіт з ініціативи замовника сторони у 10-денний термін з дня оголошення замовником про припинення робіт укладають двосторонній акт про виконану частину роботи та її вартість і фактично понесені витрати, що склався у виконавця.

Розділом 3 договору сторони дійшли згоди про наступне:

- п. 3.1. договору: приймання робіт, виконаних згідно з даним договором, здійснюється відповідно до вимог завдання на проектування;

- п. 3.2. договору: здача і приймання роботи в цілому оформляється двостороннім актом здачі-приймання виконаних робіт, що складається у двох примірниках, по одному для кожної сторони, який надсилається замовнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення або передається безпосередньо представнику замовника і є підставою для взаємних розрахунків;

- п. 3.3. договору: замовник протягом 5 днів з дня одержання акта здачі-приймання робіт, зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт або надати мотивовані заперечення щодо непідписання акту;

- п. 3.4. договору: після отримання підписаного акту здачі-приймання проектної документації та закінченням розрахунків комплект технічної документації в 4 екземплярах надається представнику замовника;

- п. 3.5. договору: у випадку мотивованих зауважень замовника до виконаних робіт сторонами складається двосторонній акт із переліком необхідних доробок і термінів їх виконання;

- п. 3.6. договору: додаткову кількість примірників технічної документації виконавець передає замовнику за окрему плату, що обумовлюється окремою додатковою угодою до даного договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, термін та обсяги виконання робіт згідно з даним договором складають 75 календарних днів з моменту підписання договору, а також, отримання коштів зазначених в п. 2.2. даного договору та отримання всіх вихідних даних, зазначених у п. 1.3. даного договору.

Згідно з п. 4.2. договору, у разі дострокового виконання виконавцем робіт по узгодженню із замовником, останній достроково приймає виконані роботи.

Протоколом погодження про договірну ціну виконаних робіт, який є додатком № 1 до договору, сторонами досягнуто згоди про величину договірної ціни на виконання робіт в сумі 120 000,00 грн.

Договір та протокол погодження про договірну ціну виконаних робіт підписано ФОП Тереховим А.В. (особисто) та представником ПП «Укрсервіспроект» без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплено печатками сторін.

Посилаючись на невиконання умов договору у визначений його умовами строк, позивач звернувся до відповідача з претензією б/н від 14.07.2016 р. з вимогою до 19.07.2016 р. повернути на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в КФ «ПриватБанк» МФО 321842 ІПН НОМЕР_1 суму у розмірі 110 000,00 грн., отриману ПП «Укрсервіспроект» у якості передоплати:

- платіжним дорученням № 1431 від 09.04.2015 р. на суму 60 000,00 грн.;

- платіжним дорученням № 1648 від 13.08.2015 р. на суму 40 000,00 грн.;

а також суму 10 000,00 грн., яка була отримана готівкою засновником та директором ПП «Укрсервіспроект» ОСОБА_3 15.08.2015 р. у м. Вишгород Київської області.

В претензії ФОП Терехов А.В. посилався на реалізацію свого права на відмову від договору у зв'язку з істотними відступами підрядника від умов договору та суттєвим порушенням строків виконання робіт.

Зазначена претензія залишена відповідачем без виконання, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, об'ємів робіт, ціною та строками їх виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 888 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

За приписами ч. 2 ст. 852 ЦК України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Положеннями ст. 653 ЦК України, зокрема, визначено, що правовим наслідком розірвання договору є припинення зобов'язань сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині належного повідомлення сторони про розгляд справи та розгляду справи за відсутності представника відповідача, враховується наступне.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.05.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/454/18, задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строки для подання суду відзиву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заперечень.

Дана ухвала суду першої інстанції 04.05.2018 р. направлена усім учасникам справи (про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на звороті останнього аркушу цієї ухвали), у тому числі ПП «Укрсервіспроект» за юридичною адресою, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (36000, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Дружби, будинок 5), яка також зазначена позивачем у позовній заяві та відповідачем в апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що направлена на адресу ПП «Укрсервіспроект» копія ухвали господарського суду Полтавської області від 02.05.2018 р. повернута органом зв'язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання». За відомостями сайту підприємства зв'язку зазначене поштове відправлення повернуто за зворотною адресою 29.05.2018 р.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення ПП «Укрсервіспроект» про відкриття провадження у справі, тощо.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.05.2018 р. оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 05.05.2018 р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73729909), а тому відповідач міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Таким чином, ПП «Укрсервіспроект» не було позбавлене об'єктивної можливості дізнатися про існування зазначеної судової справи, користуючись засобами поштового зв'язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, однак наданими йому процесуальними правами не скористалося.

В матеріалах справи відсутні належні докази виконання відповідачем проектних робіт, в контексті погоджених умовами п.п. 3.1. - 3.6. договору порядку здачі та приймання робіт, а саме - акту здачі-приймання виконаних робіт, який є підставою для надання представнику замовника комплекту технічної документації в 4 екземплярах.

Вбачається, що, оскільки договір укладено у письмовій формі, то і відповідні документи щодо виконання його умов повинні надаватися у письмовій формі, а не в електронній.

Доводи апеляційної скарги про тривале листування між сторонами у 2015-2016 роках електронною поштою та надсилання готового проекту відповідачу електронною поштою до уваги не приймаються, оскільки умовами договору не передбачено такого порядку виконання відповідачем зобов'язань по підготовці проектної документації по об'єкту.

Комп'ютерний диск, наданий відповідачем до матеріалів справи, не є достатнім доказом виконання робіт у розумінні чинного процесуального законодавства, у зв'язку з тим, що умовами п. 3.2. договору чітко встановлено, що здача і приймання виконаних робіт в цілому оформлюється відповідним двостороннім актом.

Твердження відповідача про те, що перебіг строку виконання робіт терміном 75 календарних днів, визначеного п. 4.1. договору, не розпочався відхиляються за недоведеністю, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем умов п. 1.3. договору.

Також не приймаються до уваги і посилання відповідача на лист б/н від 01.09.2016 р., акт прийому-передачі проектної продукції від 01.09.2016 р. до договору, додаткову угоду від 01.09.2016 р. до договору, підписані в односторонньому порядку ПП «Укрсервіспроект», на підтвердження надсилання яких позивачеві відповідачем надано до матеріалів справи копію опису вкладення до цінного листа з відбитком календарного штемпелю підприємства зв'язку від 01.06.2016 р., враховуючи, по-перше, відсутність зазначених документів у матеріалах справи під час розгляду даної справи судом першої інстанції, по-друге, на зазначеному акті прийому-передачі від 01.09.2016 р. міститься зауваження за підписом директора підприємства відповідача наступного змісту: «Від підписання акту прийому-передачі проектної продукції «Замовник» відмовився (не повернув копію підписаного акту)», без відповідної відмітки позивача.

Крім того, відповідач, будучи обізнаним про порушення його прав щодо неповернення позивачем акту прийому-передачі та додаткової угоди до договору від 01.09.2016 р. - у випадку дійсного надсилання зазначених документів, в подальшому до позивача не звертався та не намагався усунути такі порушення.

ФОП Терехов А.В. в претензії б/н від 14.07.2016 р. наголосив на реалізації свого права на відмову від договору, та в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на платіжні доручення № 1431 від 09.04.2015 р. на суму 60 000,00 грн. з призначенням платежу: «Оплата рахунка № 11, аванс за проектну документацію згідно договору № 174-2015 від 27.03.2015 р.» та № 1648 від 13.08.2015 р. на суму 40 000,00 грн. з призначенням платежу: «Аванс за проектну документацію згідно договору № 48 від 13.08.2015 р.». При цьому, в матеріалах справи відсутні докази погодження сторонами зарахування грошових коштів у розмірі 40 000,00 грн. у якості передоплати саме за договором № 174-2015, на підставі якого заявлений позов у даній справі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, лише на суму 60 000,00 грн., а у стягненні з відповідача на користь позивача суми передоплати у розмірі 40 000,00 грн. за іншим договором, ніж той, на якому ґрунтуються позовні вимоги, слід відмовити за недоведеністю.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду у даній справі підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 40 000,00 грн. з прийняттям нового рішення у цій частині про відмову у задоволенні позову, а в іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за позовом та апеляційною скаргою покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрсервіспроект» на рішення господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 р. у справі № 917/454/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 р. у справі № 917/454/18 в частині стягнення з Приватного підприємства «Укрсервіспроект» на користь фізичної особи-підприємця Терехова Андрія Васильовича 40 000,00 грн. та 704,80 грн. судового збору скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 р. у справі № 917/454/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Терехова Андрія Васильовича (84601, АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Укрсервіспроект» (36000, м. Полтава, вул. Дружби, буд. 5, ) судові витрати за апеляційною скаргою у сумі 1 057,20 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 23.11.2018 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.В. Стойка