ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22.11.2018м. ДніпроСправа № 904/5218/18
За позовом Фізичної особи-підприємця Лужанської Валентини Віталіївни, м. Одеса

до Фізичної особи-підприємця Гончарука Володимира Віліявича, м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 236 854 грн. 95 коп. за договором оренди від 13.06.2017 № Ф13/06/17-ак

Суддя Рудь І.А.

Представники сторін не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Лужанська Валентина Віталіївна звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 05.11.2018 № 5/11, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Гончарука Володимира Віліявича заборгованість в сумі 236 854 грн. 95 коп., з яких: 108 231 грн. 50 коп. - основний борг, 12 997 грн. 11 коп. - пеня, 108 231 грн. 50 коп. - штраф за затримку платежів на строк більше 30 днів, 2 294 грн. 84 коп. - 3% річних, 5 100 грн. 00 коп. - витрати, пов'язані з поверненням об'єкту оренди з орендного користування, відповідно до умов договору оренди від 13.06.2017 № Ф13/06/17-ак.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди в частині своєчасного внесення орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 22.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 18.12.2018.

Разом із позовною заявою Фізична особа-підприємець Лужанська Валентина Віталіївна подала заяву про забезпечення позову від 05.11.2018, в якій просить суд забезпечити позов шляхом:

1) накладення арешту на майно, що належить на праві власності Гончаруку Володимиру Віліявичу до вирішення спору по суті, в тому числі на:

- вантажного автомобіля фургон ізотермічний МАК 18.222, 1995 р.в., державний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2;

- 1/3 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_4);

- усі частки будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_5);

- будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_3).

2) Заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна, яке належить на праві власності Гончаруку Володимиру Віліявичу, в тому числі щодо вищевказаного майна.

Заява обґрунтована тим, що, не зважаючи на звернення позивача, відповідачем не вжито жодного заходу для погашення заборгованості перед позивачем, яка станом на день звернення до суду складає 236 854 грн. 95 коп. Крім того, за даними офіційного веб-парталу "Судова влада України" у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа № 904/8289/17 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Гончарука В.В. заборгованості в розмірі 125 566 грн. 36 коп. та 28.02.2018 було відкрито та на цей час не завершене виконавче провадження щодо відповідача. Вважає, що поведінка відповідача, а саме: переховування, уникнення будь-якого спілкування, а також наявність інших судових процесів зі стягнення боргів з відповідача, дає підстави вважати, що останній знаходиться в скрутному фінансовому становищі та є велика ймовірність того, що він може вдатись до будь-яких дій ( відчуження майна, інше), які унеможливлять виконання рішення суду, у зв'язку із чим позивач з метою забезпечення заявлених позовних вимог просить суд накласти арешт на перелічене майно та заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного відповідачу майна.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Лужанської Валентини Віталіївни про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Окрім того, згідно п. 10 ч. 1 даної статті позов також може забезпечуватися іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відтак, заявлені заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача та заборони органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на майно та їх обтяжень, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо належного відповідачу майна, не є співмірними із заявленими позивачем вимогами та знаходяться за межами предмету позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодного доказу того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом заяви про забезпечення позову позивачем не надано підтверджень наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме, не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених обставин, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає..

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову Фізичної особи-підприємця Лужанської Валентини Віталіївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 22.11.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь