ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 Справа №914/1600/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Київ,

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Зелений гай», с. Розвадів Миколаївського району Львівської області,

про стягнення 100464,6 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 представник,

від відповідача: ОСОБА_4 - представник.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», м. Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_2 підприємства «Зелений гай», с. Розвадів Миколаївського району Львівської області, 100464,6 грн. дебіторської заборгованості та судових витрат у справі.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач стверджує, що відповідачем не сплачено 100464,6 грн. страхових платежів, які він зобов»язувався сплатити на підставі полісів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з дією на території країн-членів Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», що долучені до матеріалів справи. Ці поліси укладено між сторонами у справі у період з квітня 2016 р. по серпень 2017 р. На обгрунтування своїх позовних вимог позивач також посилається на норми ст.ст. п. 1.11. ст. 1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 7, 10 Закону України «Про страхування».

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві визнає позовні вимоги в частині стягнення 2670,6 грн. заборгованості, яка виникла на підставі полісів UA/078/12118305 від 02.11.2016 р. та UA/078/12928585 від 10.08.2017 р.

Відповідач заперечує проти решти позовних вимог, які базуються на 45 інших страхових полісах, з тих підстав, що відповідно до норм ст. 983 ЦК України, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Зміст страхових полісів, які позивач долучив до матеріалів справи, свідчить про те, що іншого у них не встановлено. Враховуючи, що відповідач не сплатив страхових премій (платежів) по решті страхових полісів, він вважає, що ці поліси не набрали чинності, відтак на підставі цих полісів не виникли зобов»язання між сторонами.

Стислий виклад відповіді на відзив від 24.10.2017 р.

Позивач не погоджується із запереченнями відповідача, викладеними у відзиві, оскільки вважає, що підписавши договори обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності та скріпивши їх своєю печаткою сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, а отже поліси можна вважати укладеними та діючими у строки, вказані у п. 3 полісів («Строк дії»). Позивач зазначає, що він подав інформацію на виконання вимог ст. 11 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ЦБД МТСБУ, що підтверджується витягами з ЦБД. Всі поліси, долучені позивачем до матеріалів справи, значаться у ЦБД МТСБУ як діючі, на весь період їх дії. Вказаним, на думку позивача, він у повному обсязі виконав свої зобов»язання перед відповідачем за вищевказаними договорами. Наведене також свідчить, на думку позивача, про те, що поліси набрали чинності і між сторонами виникли зобов»язання. Позивач посилається на норми ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування», ст.ст. 526, 527, 530, 982 ЦК України.

Позивач зазначає, що відповідач визнавав наявність заборгованості за страховими платежами, оскільки між сторонами у лютому 2018 р. укладено акт погашення дебіторської заборгованості із вказівкою дат, коли заборгованість буде погашена. Крім цього, листом від 06.06.2018 р. позивач повідомляв, що протягом червня-серпня 2018 р. частковими платежами заборгованість буде погашено.

Стислий виклад заперечень відповідача на відповідь на відзив.

Відповідач вважає, що у страхових полісах не встановленого жодних умов щодо набрання ними чинності, крім тих які передбачено ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» та ст. 983 ЦК України. Відповідач не сплатив страхову премію по 45 страхових полісах, отже ці договори не набрали чинності, відтак, за ними не виникли зобов»язання між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідач вважає, що відповідно до норм ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» та ст. 983 ЦК України внесення страхувальником першого страхового платежу є необхідним для настання моменту, з якого цей договір вважається укладеним. Договір страхування буде укладеним незважаючи на внесення першого страхового платежу, якщо на це буде прямо вказано у договорі. Враховуючи, що у всіх страхових полісах не вказано, що вони набирають чинності, незважаючи на факт внесення першого страхового платежу, то вони чинні з моменту внесення такого платежу. Такі платежі відповідачем не вносились по 45 полісах, тому він вважає, що ці договори не набрали чинності. Відповідач також зазначає, що «момент набрання чинності договором» та «строк дії договору» це поняття, які мають різне правове значення. Цивільні права і обов»язки не виникають з договорів, які не є укладеними.

Позовна заява залишалась судом без руху, у судовому засіданні, призначеному на 24.10.2018 р., оголошувалась перерва до 21.11.2018 р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між сторонами у справі у період з 15.04.2016 р. по 25.11.2016 р. підписано 45 полісів обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з дією на території країн-членів Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», які долучено позивачем до матеріалів справи згідно з Переліком полісів, доданим до Заяви про усунення недоліків від 12 вересня 2018 р. № Г.04.01/3614, за винятком з цього переліку полісів UA/078/12119481 та UA/078/12119482. Ці два поліси зазначено у переліку, проте до матеріалів справи не долучено. Позивач стверджує, що у період з 15.04.2016 р. по 25.11.2016 р. сторонами 18.11.2016 р. підписувались поліси UA/078/12119481 та UA/078/12119482. Однак, вказані поліси позивачем до матеріалів справи на вимогу суду не долучені, що визнано представником позивача у судовому засіданні 21.11.2018 р. Про поважність причин не долучення полісів суду не повідомлено. Тому перевірити факт підписання вищезгаданих договорів суд не має можливості. У полісах сторони погодили розмір страхової премії за кожним із 45 договорів, яку відповідач зобов»язувався перерахувати на користь позивача, а також строк дії кожного із полісів. Відповідач перерахував позивачу загалом 1318,4 грн. страхової премії за полісами UA/078/12118305 та UA/078/12928585. Позивач листом-вимогою від 18.05.2018 р. за вих. № Г0401/1914 просив відповідача погасити дебіторську заборгованість за усіма полісами, вказаними у Переліку, 100464,6 грн. дебіторської заборгованості. Відповідач у листі-відповіді від 01.06.2018 р. за № 67 повідомляв, що протягом червня-серпня 2018 р. він частковими платежами погасить заборгованість. Однак, заборгованість залишилась не сплаченою станом на день розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до норм п. 1.11. Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті. Відповідно до норм ст.ст. 525, 526, 610, ч. 1 ст. 612, ст.ст. 979, 981, 983 ЦК України, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що у всіх без винятку, долучених до матеріалів справи, 45 полісах сторони погодили строк дії цих договорів страхування, визначивши календарні дати, з яких і до яких діють договори.

Згідно з нормами статті 180 ГК України істотною умовою господарського договору є строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що строк дії договору починається після набрання ним чинності. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов»язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у його постанові від 18 січня 2017 р. у справі № 532/129/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Таким чином, встановивши у 45 страхових полісах строк їх дії, шляхом зазначення, з якої саме календарної дати по яку календарну дату триватиме перебіг строку дії договору, сторони встановили й строки, впродовж яких існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цих договорів. Сторони таким чином також встановили й строк, впродовж якого існувало господарське зобов»язання відповідача сплатити позивачу страхові платежі, вказані у полісах. За таких обставин, сторонами у страхових полісах визначено й момент обов»язкової сплати відповідачем страхового платежу в межах строку дії договору, який не може починати свій перебіг до набрання договором чинності. Визначаючи у договорах строк їх дії шляхом визначення реальних календарних дат, з яких та по які діють договори, сторони тим самим погодили, що набрання чинності договором передує даті початку перебігу строку дії договору, оскільки строк дії договору починається після набрання ним чинності. Якщо б сторони, зокрема відповідач, при укладенні полісів бажали аби договори страхування набирали чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, то вони вправі були визначити строк дії цих договорів роками, місяцями, тижнями, днями (наприклад, 5 років, 5 днів тощо) з моменту набрання договорами чинності та без зазначення конкретної календарної дати, з якою вони пов»язують початок строку дії договору. Тобто сторони таким чином встановили договором інший момент набрання ним чинності, аніж внесення страхувальником першого страхового платежу. Вказане не суперечить та відповідає вимогам статті 983 ЦК України.

Відповідач у листі-відповіді від 01.06.2018 р. за № 67 визнав наявність заборгованості за страховими платежами та зобов»язувався погасити її протягом червня-серпня 2018 р.

За наведених обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 96050,6 грн. заборгованості із сплати страхових платежів.

Крім цього, відповідачем визнано позовні вимоги в частині стягнення з нього 2670,6 грн. заборгованості за страховими полісами UA/078/12118305 та UA/078/12928585 у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до приписів ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відзив, у якому відповідачем визнано позов в частині 2670,6 грн. підписано директором та представником відповідача і скріплено круглою печаткою підприємства. Директор підприємства ОСОБА_5 відповідно до ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є особою, яка має право вчиняти дії від імені відповідача без довіреності. Судом роз»яснено сторонам наслідки визнання позову. Визнання позову відповідачем в частині 2670,6 грн. не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб та приймається судом.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача решти позовних вимог підлягають залишенню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом поліси UA/078/12119481, UA/078/12119482 підписані сторонами 18.11.2016 р. Суд витребовував договори, заборгованість з страхових платежів за якими просив стягнути відповідач, однак ці два поліси суду не були надані. Представник позивача пояснив суду, що він не може їх знайти станом на день розгляду справи судом, однак вони існують, підтвердженням чого є реєстрація цих договорів у таксо-моторному бюро. Вказану причину неподання витребуваних доказів суд вважає неповажною.

Судові витрати у справі на підставі ст.ст. 129, 130 ГПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за винятком 23,42 грн. судового збору. Ця сума підлягає поверненню позивачу із державного бюджету за його клопотанням в зв»язку з визнанням відповідачем частини позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86,129, 236-241, 247-252, 327 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) до ОСОБА_2 підприємства «Зелений гай» (81634, Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів, вул. Сагайдачного,72, ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства «Зелений гай» (81634, Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів, вул.Сагайдачного,72, ) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ) 96050,6грн. заборгованості та 1661,17грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. В решті позовних вимог позов залишити без розгляду.

3. Повернути ОСОБА_2 акціонерному товариству «Страхова група «ТАС» (03062, м.Київ, проспект Перемоги, 65, ) з державного бюджету 23,42 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, за його клопотанням після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.11.2018 р.

Суддя Бортник О.Ю.