Справа № 909/380/18
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні подання приватного виконавця

30.11.2018 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Андріїв Л. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича від 23.11.2018 № 01-29/1290 (вх. № 18413/18 від 29.11.2018) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Садовоє кольцо"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Тимофіїва Василя Івановича

про стягнення заборгованості у розмірі 71 346, 67 гривень,

приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович в судове засідання не з'явився,

представники сторін в судове засідання не викликались,

У С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Садовоє кольцо" до Фізичної особи - підприємця Тимофіїва Василя Івановича про стягнення заборгованості у розмірі 71 346, 67 гривень.

11.07.2018 суд ухвалив рішення, відповідно до якого позов задоволив частково та стягнув з Фізичної особи - підприємця Тимофіїва Василя Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Садовоє кольцо" 62 154, 60 гривень попередньої оплати, 8 384, 91 гривень штрафу та 1 742, 07 гривень сплаченого судового збору. В частині стягнення 807, 16 гривень трьох відсотків річних відмовив.

03.08.2018 на виконання вказаного рішення суд видав наказ.

29.11.2018 до суду надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В., в якому останній просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Тимофіїва Василя Івановича до виконання зобов'язань, покладених на нього наказом Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 у справі № 909/380/18.

29.11.2018 о 17:15 телефонограмою було повідомлено приватного виконавця Витвицького В. В. про час та місце проведення судового засідання з розгляду подання від 23.11.2018 № 01-29/1290.

У судове засідання 30.11.2018 приватний виконавець не з'явився. Водночас, за допомогою засобів телефонного зв'язку повідомив про неможливість з'явлення у судове засідання у зв'язку з сімейними обставинами.

З огляду на викладене, враховуючи, що в силу приписів статті 337 Господарського процесуального кодексу України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається негайно, суд дійшов висновку про необхідність розгляду вказаного подання за поданими матеріалами.

Суд, дослідивши подані приватним виконавцем докази, встановив таке.

Так, 24.09.2018, відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 у справі № 909/380/18 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57285512. За вказаним виконавчим документом боржником є Тимофіїв Василь Іванович, 29.03.1971 року народження, ідентифікаційний код: , зареєстрований за адресою вул. Щорса, буд. 15, с. Мишин, Коломийський район, Івано-Франківської області. Відповідно до пункту 2 вказаної постанови було зобов'язано боржника подати декларацію про доходи і майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

24.09.2018 постанову про відкриття виконавчого провадження разом з пам'яткою про права та обов'язки боржника, а також з викликом приватного виконавця (з вимогою з'явитись 01.10.2018.2018 о 10:00 год за адресою вул. Чорновола, буд. 4, офіс 2, м. Івано-Франківськ, 76018) було скеровано на адресу боржника. Даний факт підтверджується копією супровідного листа від 24.09.2018 № 01-29/1056/1057, списком № 2140 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, повідомленням про вручення з штриховим ідентифікатором № 999.

Приватний виконавець вказує на те що боржник - Тимофіїв Василь Іванович вказані вимоги не виконав, за викликом не з'явився, не надав декларацію про доходи та майно боржника, а також не надав пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа з повідомленням про заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо), достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім'ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності.

24.09.2018 виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника Тимофіїва В. І. в межах суми 79 509,73 гривень.

Суд встановив, що приватним виконавцем було здійснено ряд запитів, у відповідь на які, отримано наступну інформацію.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 24.09.2018 за боржником не зареєстровано нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до відповідей з Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 01.10.2018 № 0-9-0.2-5816/0/2-18, Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 01.10.2018 № 07-21/15-10/6626, які надані на запит виконавця, майно, на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за виконавчим документом відсутнє.

Згідно відповіді № 31/9/4420 від 28.09.2018 з Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за боржником зареєстровано автомобіль MERCEDES BENZ 110 CDI, КУЗОВ № VSA8214, ДНЗ АТ4838АМ; Причіп БЗП 7-02, шасі Y7TBZP7028T000166, ДНЗ АТ6900ХХ, які відповідно до постанови від 03.10.2018 оголошено в розшук.

У відповідності до одержаної відповіді з Державної фіскальної служби України № боржник Тимофіїв Василь Іванович має відкриті рахунки в наступних фінансових установах: AT "Альфа-Банк" МФО 300346, АБ "Укргазбанк" МФО 320478, ПАТ "ІдеяБанк" МФО 336310, Івано-Франківська філія ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 336677, на які 24.09.2018 та 03.10.2018 накладено арешт на кошти боржника.

Згідно з платіжним дорученням від 19.10.2018 № 930 на користь стягувача перераховані кошти в сумі 319, 91 гривень заборгованості. Дані кошти було стягнуто з арештованих рахунків боржника на підставі платіжних вимог.

15.11.2018 приватним виконавцем направлено боржнику виклик з вимогою з'явитися до виконавця 22.11.2018 та пред'явити транспортні засоби MERCEDES BENZ 110 CDI, КУЗОВ № VSA8214, ДНЗ АТ4838АМ; Причіп БЗП 7-02, шасі Y7TBZP7028T000166, ДНЗ АТ6900ХХ для проведення опису й арешту (копія списку № 4952 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів).

Приватний виконавець вказує на те, що боржник - Тимофіїв Василь Іванович вимоги приватного виконавця не виконав, про що 23.11.2018 було складено акт.

Згідно поданої Управлінням Державної міграційної служби в Івано-Франківській області відповіді від 11.10.2018 боржник Тимофіїв В. І. документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР № 192574 виданим 25.07.2012, органом 2601.

Відповідно до одержаної відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 22.10.2018 боржник Тимофіїв В. І. виїжджав за межі України в пункті пропуску Шегині 16.10.2018.

Приватний виконавець констатує, що рішення суду не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, не виконує законних вимог приватного виконавця. Керуючись статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5 частини 1 статті 6, частиною 4 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", пунктом 8 статті 19, пунктом 4 статті 20 Закону України "Про державну прикордонну службу України", пунктами 22 - 25 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" від 31.03.1995 № 231, статтею 337 Господарського процесуального кодексу України просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України Тимофіїва В. І., до виконання зобов'язань, покладених на нього наказом Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2018 у справі № 909/380/18.

При постановленні даної ухвали суд виходить з такого.

Згідно з частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" вказано на те, що однією з підстав для відмови у задоволенні подань, є:

- неповнота вчинення виконавчих дій,

- відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

Так, при дослідженні доказів, які надані виконавцем, суд встановив, що у постановах про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та коштів боржника вказано про наявність виконавчого документу у даній справі, проте не зобов'язано боржника сплатити відповідні кошти та не зазначено рахунок, на який кошти мають бути сплачені. У викликах приватного виконавця зобов'язано боржника надати довідку про доходи та наявне в нього майно, з'явитись до приватного виконавця для дачі пояснень з приводу боргу за виконавчим документом та пояснень щодо заходів, які вживаються для виконання виконавчого документу тощо, однак такі виклики також не містять вимоги сплатити суму боргу та не зазначено рахунки, на які кошти по погашенню заборгованості можуть бути перераховані.

Разом із цим, як вже зазначалось, 24.09.2018 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а 03.10.2018 постанову про розшук транспортного засобу.

В силу приписів частини 3 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Відповідно до статті 58 вказаного Закону майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Суд вказує на те, що доказів вжиття приватним виконавцем подальших заходів щодо реального розшуку та реалізації майна боржника після винесення 03.10.2018 постанови, матеріали справи не містять.

Окрім цього, приватний виконавець вказує, що боржник не з'явився на його виклик та не подав необхідних документів, про що останнім було складено акт від 23.11.2018.

Суд дослідив зміст акту приватного виконавця від 23.11.2018 та встановив, що такий акт складений приватним виконавцем одноосібно без присутності боржника, стягувача чи будь-яких інших осіб, а тому не може засвідчувати ухилення боржника від виконання судового рішення. Інших доказів в підтвердження даного факту суду не надано.

Більше того, за змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на привід боржника у разі його нез'явлення на виклик, накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності. Зокрема, за неподання декларації про доходи і майновий стан, на що вказує виконавець, передбачена адміністративна відповідальність згідно статті 188-13 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення".

У матеріалах справи відсутні докази накладення приватним виконавцем штрафів на боржника, звернення до правоохоронних органів з відповідними поданнями, тощо.

Разом із цим, відсутні і докази того, що боржник вчиняє свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні.

Суд вказує на неповноту вчинення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань.

Неявка боржника на виклики приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи і майно не свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, і що саме такий захід як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України буде ефективним заходом для виконання судового рішення і не порушить визначене статтею 33 Конституції України право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

При винесенні даної постанови суд враховує те, що за змістом частини 2 статті 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, суд враховує також те, що свобода пересування гарантована статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При чому, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частині 3 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Тобто, наявність лише самого зобов'язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, суд вважає подання приватного виконавця, станом на день його розгляду, передчасним і таким, що порушуватиме право особи - боржника на свободу пересування, гарантоване статтею 33 Конституції України, а відтак у його задоволенні відмовляє.

Керуючись статтями 234, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця Витвицького Володимира Васильовича від 23.11.2018 № 01-29/1290 (вх. № 18413/18 від 29.11.2018) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі № 909/380/18.

2. Дану ухвалу направити сторонам по справі та приватному виконавцю виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицькому В. В. (вул. Чорновола, буд. 4, офіс 2, м. Івано-Франківськ, 76018).

Ухвала набирає законної сили 30.11.2018.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядок та строки визначені статтями 256 та 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.12.2018.

Суддя В. В. Михайлишин