РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 року м. Чернігівсправа № 927/661/18

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 927/661/18

за позовом: Комунального підприємства «Будівництво м'ясокомбінат»,

вул. Ю. Костюченка, буд. 101, м. Сновськ, Сновський район, Чернігівська область, 15200

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Дорошенко Олександра Миколайовича,

АДРЕСА_1

про стягнення 10004 грн 22 коп. та розірвання договору оренди

за участю представників учасників справи:

від позивача: Остапенко А.О. - керівник; Лагута М.А. довіреність №25 від 23.10.2018 провідний спеціаліст юридичного відділу

від відповідача: не прибув

У судовому засіданні 21.11.2018 року Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

06.09.2018, Комунальним підприємством «Будівництво м'ясокомбінат» подано позов до фізичної особи-підприємця Дорошенко Олександра Миколайовича, згідно якого останній просить суд:

- стягнути на свою користь з фізичної особи-підприємця Дорошенко Олександра Миколайовича (надалі - ФОП Дорошенко О.М.) 10004 грн 22 коп., з яких 9242 грн 84 коп. заборгованість по орендній платі за період з січня 2018 року по червень 2018 року згідно договору від 22.12.2017 за № 2 на оренду автомобільного причепу; 509 грн 46 коп. грн сума пені за період з 12.02.2018 по 30.06.2018 та 251 грн 92 коп. сума штрафу за порушення грошових зобов'язань по сплаті орендних платежів за вказаним договором;

- розірвати договір на оренду автомобільного причепу від 22.12.2017 за № 2.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 22.12.2017 за № 2 на оренду автомобільного причепу, а також приписами статей 526, 530, 610, 611, 612, частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), статтями 193, 283 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.09.2018 позовну заяву КП «Будівництво м'ясокомбінат» до ФОП Дорошенко О.М. про стягнення 10004 грн 22 коп. та розірвання договору оренди було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.09.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, про що винесено ухвалу від 25.09.2018. Судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 24.10.2018.

Відповідач у підготовче судове засідання 24.10.2018 не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Миколайовича, у зв'язку з чим отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 23.10.2018. Відповідно до вказаного витягу за критерієм пошуку реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, станом на 23.10.2018 в реєстрі значиться Дорошенко Олександр Миколайович, місце проживання: АДРЕСА_1, який не перебуває в процесі припинення.

Ухвала суду від 25.09.2018 направлена відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду неврученою, з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

З наведеного слідує, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, однак своїми процесуальними правами не скористався, у судове засідання не прибув, участь повноважного представника не забезпечив, відзив на позов у встановлений ухвалою суду від 25.09.2018 строк не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Підготовче судове засідання 24.10.2018 судом відкладено на 07.11.2018, про що відповідач був повідомлений ухвалою суду від 24.10.2018.

07.11.2018, відповідач повторно у підготовче засідання не з'явився, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про причини неприбуття суд до відома не поставив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 723 (а.с.60).

Крім того, в порядку статей 120 - 122 Господарського процесуального кодексу України на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет 24.10.2018 було розміщено оголошення про повідомлення ФОП Дорошенка Олександра Миколайовича про відкладення підготовчого судового засідання на 07.11.2018.

07.11.2018, до початку підготовчого судового засідання, позивачем через відділ документального забезпечення суду (канцелярія) подано клопотання № 36 від 01.11.2018 (з доказами його направлення відповідачу) про залучення доказів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 07.11.2018 представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів та зазначено, що подані документи наявні у відповідача, а тому не надсилалися. Вказане клопотання позивача задоволено судом, документи долучено до матеріалів справи.

Враховуючи, що відповідач неодноразово був повідомлений за адресою державної реєстрації про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, однак до суду не прибув та явку повноважного представника не забезпечив, правом на подання відзиву на позов не скористався, суд провів підготовче судове засідання за відсутністю відповідача та, беручи до увагу, що у підготовчому судовому засіданні 07.11.2018 були вирішені всі питання, передбачені частиною 2 статті 182 ГПК України, ухвалив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.11.2018, про що виніс ухвалу від 07.11.2018. У вказаній ухвалі явка повноважних представників сторін не визнавалася судом обов'язковою.

Позивач у судовому засіданні 21.11.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив, у судове засідання 21.11.2018 не з'явився, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Ухвала суду від 07.11.2018 направлена відповідачу за адресою його державної реєстрації: АДРЕСА_1, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду неврученою, з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

В порядку статей 120 - 122 Господарського процесуального кодексу України на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет 07.11.2018 було розміщено оголошення про повідомлення ФОП Дорошенка Олександра Миколайовича про закриття підготовчого провадження у справі №927/661/18 та призначення її до судового розгляду по суті на 21.11.2018 на 12год 00хв.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак своїми процесуальними правами не скористався.

У відповідності до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За приписами п. 1 частини 3 вказаної статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі його неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на те, що згідно статтей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, відтак неявка відповідача у судові засідання та не подання ним відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у відповідності до статтей 178, 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Згідно ч. 6 вказаної статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України).

За приписами статті 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути особа, уповноважена на укладення договору найму.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області (18-ї сесії 7-го скликання) від 21.02.2018 за № 7-18/VІІ «Про затвердження Переліків об'єктів комунальної власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області» затверджено Перелік транспортних засобів комунальної власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області (додаток № 3 вказаного рішення), до складу яких, в тому числі, увійшов - Причіп ПС-10М, рік випуску 1993, інвентарний номер 105003, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що обліковується на балансі позивача КП «Будівництво м'ясокомбінату» Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області.

Транспортний засіб - причіп ПС-10М, рік випуску 1993, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № 170165, виданого 07.12.2000 МРЕВ ДАІ м. Мена, зареєстровано за РКП «Будівництво м'ясокомбінату», тобто за позивачем по справі.

Виходячи з умов п. 3.1 Положення про порядок передачі в оренду майна, що перебуває у власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, затвердженого рішенням Сновської міської ради (12 сесія 8 скликання) від 24.10.2017 за № 2-12/VIII, орендодавцями комунального майна, що перебуває у власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області є Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області - щодо оренди нерухомого майна, транспортних засобів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке перебуває на її бухгалтерському обліку; органи, уповноважені міською радою управляти майном - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності; а також підприємства, установи, організації, заклади - щодо нерухомого майна, загальна площа яких не перевищує 200 кв.м. на одне підприємство, установу, організацію, заклад та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

24 жовтня 2017 року за рішенням Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області (12-ї сесії 8-го скликання) КП «Будівництво м'ясокомбінату» Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області надано дозвіл на здачу в оренду окремого індивідуально визначеного майна комунальної власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області - причепа ПС-10М, 1993 року випуску, балансовою (первісною) вартістю 6513,95 грн, інвентарний номер 105003, державний номер НОМЕР_2.

Враховуючи зазначене, 22 грудня 2017 року між КП «Будівництво м'ясокомбінату» (позивачем по справі) та ФОП Дорошенко О.М. (відповідачем по справі) укладено договір за № 2 на оренду автомобільного причепу, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування автомобільний причіп марки ПС-10, 1993 року випуску, зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане МРЕВ ДАІ м. Мена 07.12.2000, що належить до комунальної власності об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області (п. 1.1. договору оренди від 22.12.2017).

За умовами п. 2.1, 2.2 договору оренди від 22.12.2017, позивач надає автомобільний причіп у справному стані по акту прийому-передачі, що є невід'ємною частиною даного договору. При цьому, відповідач зобов'язався по закінченню терміну дії договору повернути автомобільний причіп у стані відповідному до зазначеного в акті прийому-передачі.

З огляду на зміст п. 2.3 договору оренди від 22.12.2017 на орендаря покладено обов'язок робити поточний ремонт та технічне обслуговування автомобільного причепа за власний рахунок. Відповідач відповідає за схоронність автомобільного причепа (п. 5.1. договору оренди від 22.12.2017).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2017 позивачем було передано, а відповідачем прийнято в тимчасове платне користування та умовах, погоджених сторонами в договорі оренди, нерухоме майно спільної власності територіальних громад міста та сіл Сновського району - автомобільний причіп ПС-10, номерний знак ХВ 01-44 та техпаспорт, про що свідчить двосторонній акт від 22.12.2017 прийому-передачі, що підписаний обома сторонами.

Згідно вказаного акту автомобільний причіп наданий відповідачу в стані придатному до експлуатації та відповідає умовам договору. Акт є основою для початку нарахування плати за його оренду.

Частинами 1 та 5 статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Сторони у п. 3.1 договору оренди від 22.12.2017 за № 2 визначили, що орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю незалежно від наслідків діяльності орендаря та сплачується за весь термін фактичного користування майном, що визначається на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування. Орендна плата стягується орендодавцем з орендаря з дня підписання акту прийому-передачі об'єкту в оренду (п. 3.7. договору оренди від 22.12.2017 за № 2).

За умовами п. 3.2. договору оренди від 22.12.2017 за № 2 розмір та порядок розрахунку орендної плати становить 1500,00 грн за місяць (згідно протоколу засідання конкурсної комісії з організації та проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності об'єднаної територіальної громади м. Сновськ від 21.12.2017) без ПДВ та щомісячним перерахуванням орендної плати на індекс інфляції за даними Держкомстату України.

Виходячи зі змісту п. 3.3. договору оренди від 22.12.2017 за № 2, щомісячно до третього числа місяця, наступного за розрахунковим, орендодавець надає орендарю рахунок обумовлених договором платежів. Орендну плату за минулий місяць орендар зобов'язаний перерахувати щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця, згідно виставлених рахунків орендодавцем.

Договір укладений на строк 34 місяці з 22 грудня 2017 року по 21 жовтня 2020 року і може бути продовжений сторонами за взаємною згодою (п. 4.1 договору оренди від 22.12.2017 за № 2).

З урахуванням наведеного, судом встановлено, що починаючи з 22 грудня 2017 року у користуванні відповідача знаходився автомобільний причіп ПС-10, номерний знак ХВ 01-44, на підставі договору оренди від 22.12.2017 за № 2.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору оренди від 22.12.2017 за № 2 за період з січня 2018 року по червень 2018 року (включно) була нарахована відповідачу орендна плата та заявлена до стягнення в сумі 9242 грн 84 коп., з якої 1500 грн 00 коп. за січень 2018 року, 1522 грн 50 коп. за лютий 2018 року, 1536 грн 20 коп. за березень 2018 року, 1553 грн 10 коп. за квітень 2018 року, 1565 грн 52 коп. за травень 2018 року, 1565 грн 52 коп. за червень 2018 року, та виставлено останньому до оплати рахунки-фактури від 01.02.2018 за № 5 (за січень 2018 року), від 01.03.2018 за № 9 (за лютий 2018 року), від 02.04.2018 за № 13 (за березень 2018 року), від 02.05.2018 за № 17 (за квітень 2018 року), від 01.06.2018 за № 24 (за травень 2018 року) та від 02.07.2018 за № 29 (за червень 2018 року).

Матеріали справи свідчать, що між сторонами також підписувались двосторонні акти прийому-передачі наданих послуг з оренди автомобільного причепа за договором від 22.12.2017 за № 2, зокрема: №29 від 02.07.2018, №13 від 02.04.2018, №5 від 01.02.2018, №9 від 01.03.2018. Виходячи з зазначених актів відповідач не заперечував проти сум орендної плати, що виставлялись йому до оплати позивачем.

Позивачем до матеріалів справи подано копію складеного 09.07.2018 акта комісією за участю Остапенко А.О. (директора КП «Будівництво м'ясокомбінату»), Верещако Г.Б. (старшого комірника КП «Будівництво м'ясокомбінату»), Омельяненко Н.В. (депутата Сновської міської ради) та ФОП Комісаренко А.Ф. про те, що на початку робочого дня, поряд з адміністративним приміщенням КП «Будівництво м'ясокомбінату» за адресою: вул.Ю.Костюченка, 101, знаходиться причеп марки ПС-10, державний номерний знак 01-44ХВ з розбитим розподільчим краном гальмівної системи, та пошкодженим підводячим рукавом високого тиску, з розбитими корінними листами лівої передньої ресори.

Обов'язок орендаря своєчасно та повному обсязі перераховувати орендодавцю орендну плату передбачено п. 3.3. договору оренди від 22.12.2018 за № 2.

Відповідач порушив умови договору від 22.12.2017 за № 2 - за надані послуги з оренди автомобільного причепа у період з січня по червень 2018 року (включно) не розрахувався, що останнім не спростовується.

Судом враховано, що предметом спірного договору є майно, що знаходиться у комунальній власності, тобто до правовідносин між сторонами застосовуються положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Пунктом 5 статті 762 ЦК України передбачено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог статті 18 частини 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частиною 3 статті 19 зазначеного Закону встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 193 ГК України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За частиною 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами частини 1 статті 530 вказаного Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач за послуги з оренди автомобільного причепа у період з січня 2018 року по червень 2018 року (включно) у встановлений договором строк не розрахувався, наявну заборгованість за договором оренди від 22.12.2017 за № 2 не погасив, доказів оплати до суду не надав, вимоги позивача не спростував.

Письмове попередження позивача з вимогою сплатити заборгованість по орендній платі станом на 05.06.2018, яке отримано особисто відповідачем 06.06.2018, залишено ФОП Дорошенко О.М. без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважних представників позивача, які у судовому засіданні підтвердили наявність арифметичної помилки у сумі 03грн 00коп. при визначенні суми боргу заявленої до стягнення з відповідача, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню у сумі 9239грн 84 коп., оскільки вимоги є правомірними та підтверджуються матеріалами справи.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

За приписами статей 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Згідно частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 3.4 договору оренди від 22.12.2017 за № 2 орендна плата перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати. При цьому, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить не менше ніж три місяці орендар також сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10% річних від суми заборгованості.

Позивач, керуючись умовами п. 3.4 договору, заявив до стягнення з відповідача 509 грн 46 коп. пені за період 12.02.2018 по 30.06.2018 та 251 грн 92 коп. штрафу за порушення останнім грошових зобов'язань по сплаті орендної плати.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що одночасне застосування штрафу поряд з пенею до грошового зобов'язання не є притягненням до відповідальності за одне й те саме правопорушення двічі, так як відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як форми її сплати. Вказана позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постановах від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17.

Таким чином, виходячи із принципу свободи договору, суд дійшов висновку про можливість одночасного стягнення пені та штрафу як різновидів неустойки.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань по сплаті орендних платежів, дослідивши матеріали справи, перевіривши проведений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 506 грн 74 коп. за період з 13.02.2018 до 30.06.2018, беручи до уваги невірне визначення позивачем дати прострочення орендних платежів за січень 2018 року (прострочено з 13.02.2018) та за лютий 2018 р (прострочено з 13.03.2018), з огляду на вимоги частини 5 статті 254 ЦК України.

Частиною 5 статті 254 ЦК України передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Вказані приписи позивачем не було враховано при визначені граничних строків сплати орендних платежів за договором від 22.12.2017 за № 2 у спірному періоді, відтак судом було проведено відповідний перерахунок штрафних санкцій (пені).

Позивач просить стягнути з відповідача штраф у сумі 251 грн 92 коп. розрахований за період з 12.02.2018 по 30.06.2018 за несвоєчасну сплату орендної плати за січень, лютий та березень 2018 року за кожний день прострочки виходячи із розміру 10% річних, при цьому позивач проводить неправомірні, повторні нарахування за одні і ті дні прострочки за однією і тією сумою заборгованості.

Позовні вимоги в частині штрафу підлягають частковому задоволенню в сумі 00 грн 83 коп., який розрахований за прострочку сплати понад три місяці орендної плати за січень-лютий 2018 року, виходячи з правової природи штрафу як форми сплати неустойки, що визначається у відсотковому відношенні до суми неналежно виконаного зобов'язання та є однократним стягненням (не має триваючого характеру нарахування, на відміну від відсотків річних та процентів за користування чужими грошовими коштами, право на нарахування та стягнення яких передбачено статтями 536 та 625 ЦК України). А також беручи до уваги умови п. 3.4. договору, за яким право на стягнення такого виду санкцій виникає у позивача у разі, якщо заборгованість відповідача за орендною платою становить не менше ніж три місяці з дня виникнення прострочки.

В решті стягнення штрафу у сумі 251 грн 09 коп. вимоги позивача задоволенню не підлягають у зв'язку з безпідставністю проведеного нарахування, а також приймаючи до уваги, що право на штраф за несвоєчасну оплату відповідачем орендної плати за березень 2018 року виникає з 11.07.2018, у той час як позивачем було визначено період нарахування штрафу по 30.06.2018.

У п.6.1 договору сторони зазначили, що договір може бути достроково припинений або змінений за згодою сторін, за умови письмового попередження не пізніше як за три місяці.

В матеріалах справи відсутні докази припинення договору оренди автомобільного причепу за згодою сторін.

Вимога позивача про розірвання договору від 22.12.2017 за № 2 на оренду автомобільного причепу, укладеного ним з відповідачем, також підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 782 ЦК України передбачено право наймодавця відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 ЦК України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця. Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною 1 статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця до суду з вимогою розірвати договір, у разі несплати наймачем платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Приписи частини 2 статті 651 ЦК України є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Виходячи з правового аналізу зазначеної норми, підставою для розірвання договору в судовому порядку є доведений належними та допустимими доказами факт істотного порушення стороною зобов'язань за договором. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладені договору. Другим критерієм істотного порушення договору закон визначає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладені договору. Вирішальне значення для застосування даної норми закону є співвідношення завданої шкоди з тим, на що могла очікувати від виконання договору сторона.

Таким чином, для застосування частини 2 статті 651 ЦК України, необхідно встановити наявність не лише істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, її розмір, який не дозволяє потерпілій особі отримати очікуване при укладені договору, а також встановити чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і в тим, що в дійсності вона змогла отримати.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.06.2018 у справі №910/8306/17 істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку.

В той же час за приписами частини 3 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Таким чином, виходячи з того, що відповідач неналежним чином виконує договірні зобов'язання за договором оренди від 22.12.2017 за № 2, а саме прострочив більш ніж на півроку оплату орендних платежів за користування автомобільним причепом ПС-10, номерний знак НОМЕР_2, який на праві комунальної власності належить об'єднаній територіальній громаді в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, внаслідок чого позивач, який є балансоутримувачем такого майна, не отримав протягом тривалого часу дохід від здачі спірного майна в оренду, тобто був позбавлений того, на що розраховував при укладенні з відповідачем договору оренди, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині розірвання договору на оренду автомобільного причепу від 22.12.2017 за № 2.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача 9239грн 84 коп. заборгованості з орендної плати, 506грн 74коп. пені, 00грн.83коп. штрафу. В стягненні з відповідача 03грн.00коп. боргу, 02грн 72коп. пені, 251грн 09 коп. штрафу має бути відмовлено.

З огляду на те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, суд беручи до уваги приписи статті 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладає на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, відповідачем має бути відшкодовано позивачу судовий збір, сплачений за подачу позову до суду, - в сумі 3478 грн 77 коп.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Будівництво м'ясокомбінат» до Фізичної особи - підприємця Дорошенка Олександра Миколайовича про стягнення 10004 грн 22 коп. та розірвання договору оренди задовольнити частково.

2. Розірвати договір на оренду автомобільного причепу № 2 від 22.12.2017 укладений між Комунальним підприємством «Будівництво м'ясокомбінат» та фізичною особою-підприємцем Дорошенко Олександром Миколайовичем.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Будівництво м'ясокомбінат» (вул. Ю. Костюченка, 101, м. Сновськ, Сновський район, Чернігівська обл., ідентифікаційний код 30866050) 9239 грн 84 коп. боргу, 506 грн 74 коп. пені, 00 грн 83 коп. штрафу, 3478 грн 77 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відмовити Комунальному підприємству «Будівництво м'ясокомбінат» в стягненні з Фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Миколайовича 03грн 00коп. боргу, 02 грн 72 коп. пені, 251грн 09 коп. штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 28.11.2018.

Суддя Н.Ю. Книш