ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21 листопада 2018 року Справа № 5027/855/2012

За заявою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 5027/855/2012

У справі за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 2654,11 грн.

Суддя С.О. Миронюк

представники:

від стягувача не зявився.

від боржника - не зявився.

ВСТАНОВИВ: Рішенням господарського суду Чернівецької області від 29.01.2013 р. у справі № 5027/855/2012 стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, вул. Центральна, 84/2, м. Новоселиця, Чернівецької області на користь дочірньої компанії Газ України НАК Нафтогаз України, ідентифікаційний код 31301827, вул. Шолуденка, 1, м. Київ 2168,22 грн. основного боргу, пені в сумі 270,12 грн., 53,16 грн. річних, 151,78 грн. штрафу, 10,84 інфляційних та 1609,50 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення господарським судом Чернівецької області видано 14.02.2013 р. відповідний наказ.

01.11.2018 р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу №5027/855/2012 від 14.02.2013р. та поновлення строку предявлення наказу до виконання, в звязку із втратою оригіналу виконавчого документу.

В обґрунтування своєї заяви Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» посилається на те, що наказ по справі № 5027/855/2012 був надісланий на виконання до відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції 20.02.2013 р. Державний виконавець 31.12.2013 р. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу через відсутність майна та коштів у боржника, проте виконавчий лист до позивача не надійшов, що стало підставою для звернення із заявою.

Ухвалою суду від 02.11.2018 р. призначено розгляд заяви на 08.11.2018 р. у відповідності до вимог ст. 329 Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання 08.11.2018 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Миронюка С.О. у черговій відпустці, про що сторони були повідомлені, шляхом отримання повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 12.11.2018 р. призначено розгляд заяви на 22.11.2018 р.

14.11.2018 р. через канцелярію суду надійшли письмові пояснення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в яких боржник просить в задоволені заяви про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 5027/855/2012 відмовити, оскільки, стягувачем не було надано достатніх доказів поважних причин пропуску строку для предявлення наказу до виконання та неправильно зазначено норми матеріального права щодо строків предявлення виконавчого документу.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. представники стягувача та боржника не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви по суті.

Дослідивши матеріали справи, заяву та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.02.2013 р. Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до відділу державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції із заявою про примусове виконання рішення (вих. № 05/65/В від 19.02.2013 р.), додатком до якої долучено Наказ господарського суду Чернівецької області від 14.02.2013 р.

Листом вих. № 2123 від 24.04.2015 р. відділ державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції повідомив стягувача, що виконання наказу № 5027/855/2012 приєднане до зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 4263,63 грн.

Листами від 13.03.2017 р. вих. № 31/13-1277, від 05.07.2017 р. вих. № 31/13-2789 стягувач звертався до державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції із проханням надати інформацію про хід виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом. Дані листи були залишені без відповіді.

20.09.2018 р. Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась з листом вих. № 31/13-3263 до Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (правонаступник державної виконавчої служби Новоселицького районного управління юстиції) із проханням надати інформацію про хід виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом № 5027/855/2012.

Листом вих. № 14.11-20/12762 від 27.09.2018 р. надано відповідь та повідомлено, що 31.12.2013 р. державним виконавцем було винесено постанову про закриття виконавчого провадження в звязку з тим, що у боржника відсутні кошти та майно, на які може бути звернене стягнення, а відтак виконавчий документ повернуто стягувану.

Зазначена постанова та наказ Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2013 р. на адресу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не надходили.

Суд зазначає, що заборгованість боржника перед стягувачем на загальну суму 2654,11 грн. виникла ще у 2011 році. Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2013 р. позов був задоволений, а на виконання рішення 14.02.2013 р. стягувачеві був виданий відповідний наказ.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обовязковість рішень суду закріплена також й в статті 129 Конституції України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено в Законі України Про судоустрій та статус суддів, в частині другій статті 13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобовязань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі Європейський суд).

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Горнсбі проти Греції наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обовязковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невідємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Окрім того, у пунктах 18, 23 рішення Європейського суду від 12.05.2011 року у справі Ліпісвіцька проти України однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

В контексті викладеного суд зазначає, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення Європейського суду у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року).

За приписами ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.19.4 розділу «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу. (ст.329 ГПК України).

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Враховуючи наведене, судом визнається поважною причиною пропущення строку для предявлення наказу до виконання. Окрім того, незадоволення заяви призвело б до незаконного збагачення боржника на суму позову за рахунок стягувача, що є також недопустимим. За таких обставин суд дійшов висновку, що задоволення заяви є не тільки законним, але й справедливим результатом її розгляду.

Доводи боржника, які містяться у письмових поясненнях суд до уваги не приймає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 232-235, 329, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Задовольнити заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання.

2. Поновити Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» строк для пред'явлення наказу від 14.02.2013 року № 5027/855/2012 до виконання з 21.11.2018 року.

3. Видати дублікат наказу від 14.02.2013 року № 5027/855/2012.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 22.11.2018 року.

Суддя С.О. Миронюк