ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

26.11.2018

Справа № 910/15311/18

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, м. Львів, вул. Липнинського, 54) про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислово-логістична група зиск» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69В, оф. 618) про стягнення заборгованості у розмірі 63 764,00 грн., що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов’язання за договором поставки № 270715-01 від 27.07.2015,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислово-логістична група зиск» заборгованості за договором поставки № 270715-01 від 27.07.2015 у розмірі 63 764,00 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред’явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви між заявником та боржником укладено договір поставки № 270715-01 від 27.07.2015, на підставі якого заявником було поставлено боржнику товар, масло солодковершкове на суму 96 930,00 грн., на підтвердження чого долучено видаткову накладну № МКГ00342849 від 18.12.2017.

Відповідно до п. 11.1 договору №270715-01 від 27.07.2015, цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонам та скріплення печатками і діє до 31.12.2016, однак, в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов’язань за цим договором.

Враховуючи те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які додаткові угоди до договору поставки № 270715-01 від 27.07.2015 щодо продовження строку дії останнього, і за умовами п. 11.1 договору він припинив свою дію 01.01.2017, тому, поставка товару, здійснена 18.12.2017, відбулась поза межами дії договору поставки № 270715-01 від 27.07.2015.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд зазначає, що заявником не надано договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред'явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості, що є порушенням приписів ч. ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з боржника суми основного боргу у розмірі 63 764,00 грн. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку(ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 147-148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва –

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислово-логістична група зиск» про стягнення заборгованості у розмірі 63 764,00 грн.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                            О.М. Спичак