РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2018 р. Справа № 910/10511/18
За позовом Фізичної особи - підприємця Школьного Олексія Вікторовича

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Київське "

2. Фізичної особи - підприємця Кучер Людмили Василівни

Про стягнення 95600,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Овод Р.В. - адвокат

Від відповідача - 1 Зубчевський В.Д. - предст.; Яценко К.В. - предст.

Від відповідача - 2 Зубчевський В.Д. - предст.; Кучер Л.В. - предст.

Рішення прийняте 15.11.2018 р., оскільки у судовому засіданні 20.09.2018 р. розгляд справи відкладався, а у судовому засіданні 25.10.2018 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи

Позивач - Фізична особа - підприємець Школьний Олексій Вікторович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про:

- стягнення з відповідача - 1 ( товариства з обмеженою відповідальністю " Київське " ) переплаченої орендної плати за приміщення за договором оренди нежитлового приміщення ( цілісного майнового комплексу ) від 14.11.2014 р. в розмірі 48200,00 грн.

- стягнення з відповідача - 2 ( фізичної особи - підприємця Кучер Людмили Василівни ) переплаченої орендної плати за майно за договором оренди нежитлового приміщення ( цілісного майнового комплексу ) від 14.11.2014 р. в розмірі 47400,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.09.2018 р. відкрите провадження у справі №910/10511/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 20.09.2018 р.

Ухвалою від 20.09.2018 р. розгляд справи відкладався до 25.10.2018 р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника позивача.

У судовому засіданні 25.10.2018 р. оголошувалась перерва до 15.11.2018 р.

Представник відповідача - 1 та представник відповідача - 2 у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечують та просять суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2014 р. між позивачем ( орендарем ), відповідачем - 1 ( орендодавцем - 1) та відповідачем - 2 ( орендодавцем - 2 ) був укладений договір оренди нежитлового приміщення ( цілісного майнового комплексу ) № б/н з додатками та доповненнями.

Відповідно до умов вказаного договору відповідачі зобов'язались передати позивачу до 14.11.2014 р. в оренду приміщення ( цілісний майновий комплекс ) загальною площею 97,2 к.в. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23 літ. А та майно, яке знаходиться у цьому приміщенні, а останній зобов'язався сплачувати кожний місяць ( за осіннє - зимовий період - з 14.11.2014 р. по 14.04.2015 р. та в наступні роки дії договору ) орендну плату за користування вказаним приміщенням в розмірі в розмірі 8000,00 грн., а також зобов'язався сплачувати кожний місяць (за осіннє - зимовий період - з 14.11.2014 р. по 14.04.2015 р. та в наступні роки дії договору ) орендну плату за користування майном в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. договору оренди від 14.11.2014 р. оренда плата за кожний наступний місяць за користування приміщенням та за користування майном сплачується на рахунок орендодавця - 1 та орендодавця - 2 попередньо до 15 - го числа поточного місяця.

Орендна плата за користування приміщенням та за користування майном за весняно - літний період з 15.04.2015 р. по 14.09.2015 р. та в наступні роки дії даного договору оренди визначається окремою додатковою угодою до даного договору. ( п. 4.3.1 договору )

Згідно додатку № б/н до договору оренди від 14.11.2014 р. №б/н орендна плата за весняно - літний період з 15.04.2015 р. по 14.09.2015 р. складає 50000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що за період з 14.11.2014 р. по 15.08.2016 р. переплатив відповідачу - 1 за оренду приміщення 48200,00 грн., а відповідачу - 2 за оренду майна за вказаний період переплатив 47400,00 грн.

Позивач вважає, що повинен був сплатити відповідачам за спірний період лише 352500,00 грн., натомість, сплачено 448100,00 грн., з яких: 161000,00 грн. сплачено відповідачу - 1 та 287100,00 грн. сплачено відповідачу - 2.

Посилаючись на вказану переплату позивач зазначає, що у додатку до договору оренди від 14.11.2014 р. передбачено, що орендна плата встановлюється з 14.04.2015 р. по 14.09.2015 р. в розмірі 50000,00 грн., тобто кожний місяць по 10000,00 грн., з яких: 3200,00 грн. за користування приміщенням та 6800,00 грн. за користування майном.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 4.2 договору від 14.11.2014 р. № б/н орендар сплачує орендодавцю - 1 орендну плату за кожний місяць користування приміщенням.

Згідно п. 4.3 вказаного договору орендар сплачує орендодавцю - 2 орендну плату за кожний місяць користування майном.

В загальній сумі за умовами договору від 14.11.2014 р. розмір орендної плати на момент укладення вказаного договору складав в осіннє - зимовий період 25000, 00 грн., з яких: 17000,00 грн. відповідачу - 2 та 8000,00 грн. - відповідачу - 1

Крім того, згідно п. 3.3.2 вказаного договору орендар зобов'язаний щомісячно сплачувати інші платежі, в тому числі і комунальні.

Пунктом 4.3.1 договору оренди від 14.11.2014 р. передбачено складання додаткової угоди про розмір орендної плати на весняно-літній період з 15 квітня по 15 серпня

Суд вважає, що твердження позивача про те, що додатком до договору передбачена оплата орендної плати в розмірі 50000,00 грн. за весь період з 14.04.2015 р. по 14.09.2015 р. безпідставними і не відповідають умовам договору оренди від 14.11.2014 р., оскільки як пояснила у судовому засіданні Кучер Л.В. у весняно - літний період позивач облаштовував літний майданчик, який забезпечував збільшення доходу та збільшення відповідного розміру орендної плати, а тому плата за місяць оренди не може бути меншою ніж за осіннє - зимовий період.

Крім того, як встановлено судом позивач постійно порушував взяті на себе зобов'язання, відповідачі щомісячно додатково надавали особисто Школьному О.В. рахунки-нагадування для своєчасної сплати за оренду в повному обсязі, або надсилали їх електронною поштою.

12.05.2016 р. був направлений рахунок № 54 на суму 10000,00 грн. ( оренда приміщення ) номер ел. переводу IMG 06 pdf.

12.05.2016 р. був направлений рахунок № 9 від 10.05.2016 р. на суму 40000,00 грн. ( орендна майна ) номер ел. переводу IMG 010 pdf.

30.06.2016 р. направлений рахунок № 84 на суму 10000 грн. (оренда приміщення) номер ел. переводу IMG 08 pdf.

30.06.2016 р. направлений рахунок № 14 на суму 40000 грн. ( оренда майно ) номер ел. переводу IMG 6 pdf.

21.07.2016 р. направлений рахунок № 92 на суму 10000,00 грн. (оренда приміщення) номер ел. переводу IMG 08 pdf.

21.07.2016 р. направлений рахунок № 18 на суму 40000,00 грн. (оренда приміщення) номер ел. переводу IMG 07 pdf.

10.03.2016 р. електронною поштою ( IMG 02 pdf ) позивачу направлений лист-попередження про розірвання договору оренди у зв'язку з наявністю боргів.

16.05.2016 р. позивач направив відповідачам лист № 1, в якому підтвердив наявність боргів.

31.05.2016 р. позивачу направлений лист електронною поштою ( IMG 01 ipg ) з вимогою терміново сплатити плату за оренду приміщення і майна та сплатити комунальні платежі.

29.06.2016 р. позивачу був направлений лист електронною поштою з вимогою виконання обов'язків по сплаті платежів.

04.07.2016 р. відповідачі направили позивачу акт звірки розрахунків станом на 01.01.2016 р. (IMG 01 pdf).

Листом від 09.08.2016 р. № 25 ( IMG 20160809 ) відповідачу повідомили про наявність боргу станом на 09.08.2016 р. за оренду приміщення 9000,00 грн. та майна в сумі 100000 грн. з повідомленням про розірвання договору від 14.11.2014 р.

Листом № від 10.08.2016 р. позивач підтвердив наявність боргу за оренду приміщення в розмірі 9000,00 грн. та за оренду майна в розмірі 100000,00 грн., які обіцяв погасити до 02.09.2016 р.

Також судом встановлено, що позивач не звертався до відповідачів з приводу переплачених коштів.

Згідно з даними бухгалтерського обліку, виписками банку та платіжними дорученнями, станом на 16.08.2016 р. борг ФОП Школьного О.В. перед ТОВ "Київське " за оренду приміщення складає 11000 грн., перед ФОП Кучер Л.В. за оренду майна - 100000 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За договором найму ( оренди ) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. ( ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України )

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України )

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 22.11.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук