ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа№ 910/8705/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Мединський М.М. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018, повний текст якого складено та підписано 05.09.2018

у справі № 910/8705/18 (суддя Привалов А.І.)

за позовом ОСОБА_3

до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк»

про визнання протиправними дій та недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про:

- визнання протиправними дії відповідача, що полягають у несвоєчасному затвердженні вартості 1 (однієї) простої іменної акції товариства та загальної вартості іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, не надання акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, що призвело до порушення прав ОСОБА_3, яка є власником 14 174 шт. простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», реалізувати право обов'язкового викупу акціонерним товариством належних ОСОБА_3 простих акцій за справедливою ціною;

- визнання недійсним рішення Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», що оформлене протоколом № 293 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» від 05.05.2018.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що спірне рішення Наглядової ради, яким було затверджено ринкову вартість 1 простої іменної акції товариства у розмірі 331 грн., прийнято з порушенням вимог Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки позивач повинен був мати можливість володіти інформацією про ціну викупу належних йому акцій не пізніше дня проведення Річних Загальних зборів акціонерів, порядок денний яких передбачав голосування з питань, визначених ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018, повний текст якого складено та підписано 05.09.2018, у справі № 910/8705/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- ринкова вартість акцій була визначена відповідачем з дотриманням приписів п. 2 ч. 1 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства»;

- 29.05.2018 закінчився 30 денний строк після прийняття Зборами рішення, протягом якого акціонер банку - позивач мала право подати відповідачу письмову вимогу про обов'язків викуп акцій, проте матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з вимогою про обов'язковий викуп простих іменних акцій в кількості 14 174 шт.;

- виходячи зі змісту ч. 3 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», ціна викупу акцій є обов'язковим реквізитом повідомлення про право вимоги обов'язкового викупу акцій, що належать акціонеру, та істотною умовою договору, який укладається між акціонерним товариством та акціонером про обов'язковий викуп товариством належних йому акцій;

- у повідомленні, яке позивачу направив відповідач, останнім зазначено всі необхідні дані, як то передбачено положенням ч. 2 ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства», зокрема, і ціну викупу акцій, а відтак, відповідач вчинив усі необхідні дії на виконання вимог ст.ст. 8, 69 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо визначення ціни викупу акцій та повідомлення про неї акціонерів, а саме позивача, в той час як чинне законодавство не передбачає обов'язкової наявності проведеної оцінки суб'єктом оціночної діяльності з визначення ринкової вартості акцій станом на день проведення загальних зборів товариства.

Не погоджуючись з рішенням, 24.09.2018 ОСОБА_3 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки положенням статей 8, 36, 69 Закону України «Про акціонерні товариства», адже, виходячи з їх змісту, відповідно до приписів закону проект договору про обов'язковий викуп акцій товариством має бути складений товариством до дня проведення загальних зборів акціонерів, і товариство повинно надати вказаний проект акціонеру для ознайомлення як до дня проведення зборів, так і в день їх проведення, а істотною умовою вказаного договору є ціна, що свідчить про те, що така ціна має бути відома акціонерам до моменту проведення загальних зборів.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 справа № 910/8705/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки апелянтом не направлено листом з описом вкладення відповідачу копії квитанції № 3749 від 24.09.2018.

За таких обставин, ухвалою від 16.10.2018:

- апеляційну скаргу залишено без руху;

- апелянту роз'яснено, що:

1. він має право протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази направлення листом з описом вкладення відповідачу копії квитанції № 3749 від 24.09.2018.

2. в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

3. відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

23.10.2018 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого додано заяву від 18.10.2018, фіскальний чек, накладну № 790 та опис вкладення, з яких слідує, що відповідачу було направлено копію квитанції № 3749 від 24.09.2018.

Ухвалою від 25.10.2018:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 08.11.2018;

- роз'яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- справу призначено до розгляду на 27.11.2018 о 14:00;

- учасників судового процесу попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

05.11.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з посилання на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про дотримання відповідачем усіх вимог чинного законодавства щодо порядку скликання та проведення загальних зборів учасників та щодо порядку та процедури реалізації права акціонера на обов'язковий викуп простих іменних акцій.

Станом на 27.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Позивач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Позивач є власником простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі Товариство) у кількості 14 174 шт., що складає 0,098953% статутного капіталу банку.

Вказаний факт сторонами не заперечується та підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про стан рахунку в цінних паперах на 05.06.2018 (а.с. 14 т. 1).

26.04.2018 відбулись Річні Загальні Збори акціонерів Товариства, рішення яких оформлені Протоколом № 79 Річних Загальних Зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (а.с. 214-320 т. 1).

На порядок денний вказаних загальних зборів, серед іншого, було постановлено питання: Про зміну типу та найменування Товариства (п. 7 порядку денного).

Зі змісту Протоколу № 79 слідує, що на зборах були присутні позивач та ТОВ «СКМ Фінанс» - особи, які володіють 92,342248 % голосів.

За результатами розгляду порядку денного щодо п. 7, учасники прийняли рішення:

7.1. Змінити тип організаційно-правової форми Товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство;

7.2. Змінити найменування Товариства.

З питання № 7 порядку денного Зборів позивач проголосувала «проти».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про, зокрема, зміну типу товариства.

Порядок реалізації акціонерами права вимоги обов'язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій встановлений ст. 69 Закону України «Про акціонерні товариства».

Частиною 1 ЗУ «Про акціонерні товариства» встановлено, що ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про акціонерні товариства» ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства.

Ринкова вартість емісійних цінних паперів, до яких відносяться акції, визначається за правилами ч. 2 ЗУ «Про акціонерні товариства».

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про акціонерні товариства» затвердження ринкової вартості майна належить до виключної компетенції наглядової ради.

За правилом ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про акціонерні товариства» наглядова рада затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем.

Право Наглядової ради Товариства на затвердження ринкової вартості майна Товариства передбачено пп.35 п.7.8 Статуту Товариства.

Як слідує з матеріалів справи, 27.04.2018, наступного дня після проведення Річних Загальних Зборів акціонерів Товариства, Наглядовою радою Товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 292 (а.с. 264-266), яким, серед іншого:

- затверджено перелік акціонерів банку, які мають право вимагати здійснення обов'язкового викупу належних їм акцій згідно положень ст. 68 ЗУ «Про акціонерні товариства», а саме: акціонер Товариства - позивач, якому належать 14 174 шт. голосуючих простих акцій, що складає 0,098953% статутного капіталу Товариства;

- обрано ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Система» в якості суб'єкта оціночної діяльності для проведення незалежної експертної оцінки з визначення ринкової вартості 1 (однієї) акції Товариства з метою забезпечення реалізації прав акціонерів банку на обов'язків викуп акцій згідно ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства» та затверджено умови договору з вказаною особою.

04.05.2018 ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Система» виконано Звіт про оцінку 1 (однієї) простої іменної акції Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (а.с. 1-99 т. 2), згідно з яким ринкова вартість 1 (однієї) простої іменної акції Товариства станом на 22.03.2018 складає 331 грн. без ПДВ.

05.05.2018 Наглядовою радою Товариства прийняті рішення, оформлені Протоколом № 293 (а.с. 100-102 т. 2), яким:

- встановлено порядок повідомлення акціонерів Товариства, які мають право вимагати обов'язкового викупу акцій Товариства, шляхом направлення поштою рекомендованого листа з повідомленням про вручення;

- затверджено ринкову вартість 1 (однієї) простої іменної акції банку у розмірі 331 грн. без ПДВ, яку визначено незалежним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Система» станом на 22.03.2018, для обов'язкового викупу акцій банку згідно ст. 68 ЗУ «Про акціонерні товариства»;

- затверджено ціну обов'язкового викупу акцій у розмірі 331 грн. без ПДВ за 1 (одну) просту іменну акцію Товариства, що дорівнює ринковій вартості 1 однієї) простої іменної акції банку, та загальну вартість простих іменних акцій банку, що підлягають обов'язковому викупу, в кількості 14 174 шт., у розмірі 4 691 594 грн. без ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що ринкова вартість 1 (однієї) простої іменної акції Товариства визначена суб'єктом оціночної діяльності станом на 22.03.2018, у той час, як опублікування Товариством в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів відбулось 23.03.2018 (а.с.142-143 т.1).

Згідно з п. 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Згідно з приписами п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду корпоративних спорів» учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України. Судам необхідно враховувати, що прийняття іншими органами товариства рішень з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів (статті 145, 159 ЦК, стаття 41 Закону про господарські товариства), є перевищенням їхньої компетенції, а тому ці рішення можуть бути визнаними в судовому порядку недійсними.

Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство. При вирішенні спорів, пов'язаних з порядком скликання і роботи наглядової ради товариства, визначенням правомочності її засідання, необхідно застосовувати положення установчих документів товариства. У випадку їх неврегульованості в установчих документах застосовується аналогія закону в частині норм, що регулюють відповідні питання скликання та проведення загальних зборів товариства (обов'язковість повідомлення усіх членів наглядової ради про проведення засідання, надання інформації з питань порядку денного, правомочність, порядок прийняття рішення) (п. 39 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду корпоративних спорів»).

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що Наглядовою радою Товариства правомірно в межах своїх повноважень було обрано суб'єкта оціночної діяльності для проведення незалежної експертної оцінки з визначення ринкової вартості 1 (однієї) акції Товариства, а ринкова вартість акцій була визначена відповідачем з дотриманням норм ЗУ «Про акціонерні товариства», а відтак, правові підстави для задоволення вимог позивача про визнання недійсним рішення Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», що оформлене протоколом № 293 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» від 05.05.2018, відсутні. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача, що полягають у несвоєчасному затвердженні вартості 1 (однієї) простої іменної акції товариства та загальної вартості іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, не надання акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, що призвело до порушення прав ОСОБА_3, яка є власником 14 174 шт. простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», реалізувати право обов'язкового викупу акціонерним товариством належних ОСОБА_3 простих акцій за справедливою ціною, слід зазначити таке.

Абзацом другим ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про акціонерні товариства» встановлено, що у разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього Закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

Матеріали справи не містять доказів додержання відповідачем вказаної норми закону, однак при вирішенні спору в цій частині слід врахувати таке.

Відповідно до норм ст. 8 ЗУ «Про акціонерні товариства»:

- договір між акціонерним товариством та акціонером про обов'язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі (ч. 1);

- акціонерне товариство протягом не більш як п'яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій, у порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов'язкового викупу акцій, про право вимоги обов'язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов'язковий викуп акцій) (ч. 2).

Як слідує з матеріалів справи, Товариство направило позивачу відповідне повідомлення про право обов'язкового викупу акцій ПАТ «ПУМБ»вих. № КНО-19.4/18 від 05.05.2018 (а.с. 103 т. 2), в якому зазначило про те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 69 ЗУ «Про акціонерні товариства» Товариство повідомляє позивача про наявність у нього права вимоги обов'язкового викупу належних позивачу акцій Товариства за ціною обов'язкового викупу акцій 331 грн. за одну просту іменну акцію, що дорівнює вартості однієї простої іменної акції банку, яка визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Система» станом на 22.03.2018 та затверджена рішенням Наглядової ради Товариства, оформленим протоколом № 293 від 05.05.2018.

Вказане повідомлення було направлено позивачу за двома адресами та отримано ним 09.05.2018 та 17.05.2018 відповідно (а.с. 105 т. 2).

Отже Товариством дотримано строки та процедуру направлення позивачу повідомлення про можливість реалізації набутого ним права на обов'язковий викуп акції та умови такого викупу.

У свою чергу, за правилами ч. 3 ст. 69 ЗУ «Про акціонерні товариства», акціонер, який має намір реалізувати право вимоги обов'язкового викупу акцій, подає товариству письмову вимогу про обов'язковий викуп акцій із зазначенням його прізвища, місця проживання (місцезнаходження), кількості типу та/або класу акцій, обов'язкового викупу яких він вимагає, протягом 30 днів після прийняття загальними зборами відповідного рішення, тобто у спірному випадку, з врахуванням вихідних та святкових днів, до 29.05.2018 включно.

Тобто у випадку якщо акціонер бажає скористатися правом обов'язкового викупу акції, він направляє товариству відповідну письмову вимогу, а випадку якщо ні - не відповідає на направлене товариством повідомлення.

Як слідує з матеріалів справи, у відповідь на вищезгадане повідомлення відповідача про право обов'язкового викупу акцій ПАТ «ПУМБ»вих. № КНО-19.4/18 від 05.05.2018 позивач направив Товариству лист від 25.05.2018 (а.с. 118-119 т. 2), в якому повідомив про незгоду з запропонованою ціною викупу та наголосив на тому, що був позбавлений можливості володіти інформацією про ціну акцій, порядок її встановлення та умови викупу на день проведення Річних Загальних зборів акціонерів 26.04.2018, порядок денний яких передбачав голосування з питань, визначених ст. 68 ЗУ «Про акціонерні товариства», внаслідок чого Товариством порушено право позивача як акціонера Товариства вимагати обов'язкового викупу акцій.

Тобто, фактично, позивач не скористався правом обов'язкового викупу Товариством належних позивачу акцій

За обставин, що склалися, позивач вимагає визнання протиправними дії відповідача, що полягають у несвоєчасному затвердженні вартості 1 (однієї) простої іменної акції товариства та загальної вартості іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, не надання акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, що призвело до порушення прав ОСОБА_3, яка є власником 14 174 шт. простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», реалізувати право обов'язкового викупу акціонерним товариством належних ОСОБА_3 простих акцій за справедливою ціною.

Згідно з п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 ГПК України та з'ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Отже для при вирішенні спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід з'ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання і якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що визначення ціни викупу акцій відбулось відповідно до приписів чинного законодавства, а Товариством у визначені законом строки вчинено всіх необхідних дій для реалізації позивачем свого права на обов'язковий викуп Товариством акції, колегія суддів не може погодитись з твердженням позивача про те, що було порушено його право як акціонера Товариства реалізувати право обов'язкового викупу акціонерним товариством належних позивачу простих акцій за справедливою ціною, адже наслідком обізнаності позивача станом на дату проведення спірних загальних зборів з ціною викупу акції (331 грн. без ПДВ за 1 акцію), враховуючи, що позивач не вважає вказану ціну справедливою, було б, ймовірно, прийняття ним іншого рішення з п. 7 порядку денного спірних загальних зборів, і, відповідно, не виникнення в нього права на обов'язковий викуп акцій Товариством.

За таких обставин, можна дійти висновку, що відмова позивача від права на обов'язковий викуп його акцій Товариством сталася б незалежно від додержання чи не додержання Товариством вимог абзацу другим ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про акціонерні товариства».

При цьому, слід врахувати, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Товариства з вимогою про надання для ознайомлення проекту відповідного договору про викуп акції як до дня проведення загальних зборів, так і в день їх проведення, незважаючи на його обізнаність починаючи з 23.03.2018 (дати опублікування Товариством в установленому порядку відповідного повідомлення) про те, що загальні збори з заявленим порядком денним відбудуться 26.04.2018, в той час як матеріалами справи підтверджується факт надання Товариством позивачу будь-якої інформації на першу ж його вимогу.

До того ж, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, після отримання від Товариства повідомлення про право обов'язкового викупу акцій товариства із зазначенням ціни викупу, і вважаючи вказану ціну несправедливою, вимагав проведення рецензування вищезгаданого Звіту про оцінку 1 (однієї) простої іменної акції відповідача від 04.05.2018, проведеного ТОВ «Експертно-оціночна компанія «Система», в той час як позивачем не зазначено, що він має на увазі під «справедливою ціною».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено порушення його суб'єктивного права або законного інтересу відповідачем, а тому а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про:

- визнання протиправними дії відповідача, що полягають у несвоєчасному затвердженні вартості 1 (однієї) простої іменної акції товариства та загальної вартості іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, не надання акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, що призвело до порушення прав ОСОБА_3, яка є власником 14 174 шт. простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», реалізувати право обов'язкового викупу акціонерним товариством належних ОСОБА_3 простих акцій за справедливою ціною;

- визнання недійсним рішення Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», що оформлене протоколом № 293 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» від 05.05.2018.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18, незважаючи на підстави його ухвалення, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за подачу позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/8705/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8705/18.

Повний текст постанови складено: 30.11.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець