ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.12.2018 м.Дніпро Справа № 904/3114/18

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Білецька Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 року (повний текст складений 04.10.2018р., суддя Бєлік В.Г.) у справі № 904/3114/1/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжметробуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровької області

до Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 1 917 235,20 грн. за договором № 154-Т від 29.07.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 року у даній справі позов задоволено.

Стягнуто з Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Молодіжна, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворіжметробуд" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Деповський, 4, ) 1 917 235,20 грн. - основного боргу та 28 758,53 грн. - судового збору.

Не погодившись із рішенням господарського суду, до апеляційної інстанції звернувся Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 року у справі №904/3114/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2,3 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 04.10.2018 року, та отримано скаржником 12.10.2018 року.

Скаржником направлено апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку 17.11.2018 року, тобто з пропуском строку встановленого ст. 256 ГПК України.

Проте скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги скаржник посилається на ті обставини, що у штаті Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради відсутня юридична служба.

Вказане, на думку скаржника, є поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак, суд вважає, що вказані в апеляційній скарзі доводи скаржника щодо поважності причини пропуску ним строку на оскарження рішення не є поважними з огляду на наступне.

Так, вжиття заходів для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою покладається на скаржника.

На думку суду, ці підстави не можна визнати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки скаржник не надає будь- яких доказів про наявність або відсутність у їхньому Департаменті юридичної служби.

Слід зазначити, що клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності – з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об’єктивно непереборними та пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв’язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Сам лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов’язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які об’єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі "Рябих проти Росії", заява № 52854/99), а також у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків”.

Отже, на думку суду, можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб’єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку суд не вбачає.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції не може визнати поважними зазначені апелянтом причини пропуску строку для поновлення пропущеного строку для апеляційного оскарження рішення.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу

Керуючись статтями 174, 234, 235, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 року у справі №904/3114/18 – залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Зазначені недоліки повинні бути усунуті шляхом направлення до суду апеляційної інстанції заяви про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2018 року у справі №904/3114/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя - доповідач                                                            Л.М. Білецька