14.11.2018Справа № 910/7087/17
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" про розподіл судових витрат у справі № 910/7087/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство
до I.B.L. Srl
про стягнення 104 058, 09 євро
за зустрічним позовом Компанії I.B.L. Srl
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН"
про визнання Контракту купівлі-продажу № ІТ-117-0416 частково недійсним
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від позивача: ОСОБА_5. за дов.;
Від відповідача: Шаповалова К.Г. адвокат;
Вільний слухач: ОСОБА_3
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Пещерін" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Компанії I.B.L. Srl (далі - відповідач) про стягнення 119 189, 72 Євро, з яких 112 000, 00 євро основного боргу, 5 699, 40 євро пені, 1 490, 32 євро 3% річних.
16 липня 2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано зустрічну позовну заяву про визнання пункту 9.2. Контракту купівлі-продажу № ІТ-117-0416 від 22.04.2016 недійсним.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2018 прийнято зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/7087/17.
Рішенням господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/7087/17 первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" до Компанії I.B.L. Srl про стягнення 104 058, 09 євро задовольнити частково; стягнуто з Компанії I.B.L. Srl (1 Via Spagna , Villafranca (Verona), Italy, 37069; ідентифікаційний код ІТ 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" (02660, місто Київ, вулиця Червоноткацька, будинок 75; ) 92 000 (дев'яносто дві тисячі) євро основного боргу, 5 058 (п'ять тисяч п'ятдесят вісім) євро 09 центів 3% річних, 6 581 (шість тисяч п'ятсот вісімдесят один) євро 40 центів пені, 1 554 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят чотири) євро 59 центів витрат по сплаті судового збору, що еквівалентно 45 180, 66 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову I.B.L. Srl до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" про визнання Контракту купівлі-продажу № ІТ-117-0416 частково недійсним відмовлено.

До закінчення судових дебатів представником позивача (за первісним позовом) було заявлено усне клопотання в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України з повідомлення того, що на протязі п'яти днів після ухвалення рішення суду буде подана відповідна заява про розподіл судових витрат.

16.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача (за первісним позовом) надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій представник позивача просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 264, 00 євро, витрати пов'язані із вчинення процесуальних дій у розмірі 800 євро, послуги перекладача та нотаріального засвідчення у розмірі 17 337, 45 грн. та кур'єрські послуги у розмірі 1 936 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.11.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" призначено до розгляду на 14.11.2018 року.

Представник позивача (за первісним позовом) підтримав подану заяву, надав пояснення по справі.

Представник відповідача (за первісним позовом) заперечив проти задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Розглянувши додані до вказаної заяви докази та заслухавши думку представника позивача з цього приводу, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення лише в частині стягнення з відповідача витрат пов'язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 17 193, 45 грн., а саме: витрат на послуги перекладача та нотаріального засвідчення у розмірі 16 237, 45 грн. та витрат на кур'єрські послуги у розмірі 956, 00 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України

до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на: професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, представники позивача представляли інтереси позивача на підставі довіреності виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" (на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5.), яка наявна в матеріалах справи.

У матеріалах справи № 910/7087/17 відсутній ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та витяг з реєстру адвокатів України, якими б підтверджувались повноваження представників позивача, як адвокатів, які приймали участь у судових засіданнях.

Суд приходить до висновку, що вимога представника позивача шодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 264, 00 євро не підлягає задоволенню.

Разом з тим, представниками позивача до заяви про розподіл судових витрат, на підтвердження витрат на послуги перекладача та нотаріального засвідчення надані рахунки фактури та платіжні доручення, які підтверджуєть розмір понесених витрат на послуги перекладача та нотаріального засвідчення на суму 16 237, 45 грн. Судом не може бути враховано, як належний доказ перекладу та нотаріального засвідчення рахунок фактура № 4027С від 27.04.2017 на суму 110 грн., яким здійснювались послуги по перекладу (російська - українська) та частково рахунок фактура № 3969С від 31.03.2017 послуги по перекладу (російська - українська) на суму 990 грн., оскільки переклад російська - українська не стосується розгляду справи № 910/7087/17.

Судом відмовлено в задоволенні витрат пов'язаних із вчинення процесуальних дій у розмірі 800 євро, а саме отримання виписки із торгового реєстру Італії, задля отримання якого було укладено Договір про надання юридичних послуг № 23/17 від 15.09.2017 на суму 800 євро у зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів оплати у встановленому розмірі.

В свою чергу, витрати на кур'єрські послуги у розмірі 1 936,00 грн. підлягають частковому задоволенню у сумі 956, 00 грн., а в сумі 980, 00 грн. задоволенню не підлягають, у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження їх понесення у заявленому розмірі.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами статті 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути Компанії I.B.L. Srl (1 Via Spagna , Villafranca (Verona), Italy, 37069; ідентифікаційний код ІТ 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «ПЕЩЕРІН» (02660, місто Київ, вулиця Червоноткацька, будинок 75; ) витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 17 193, 45 (сімнадцять тисяч сто дев'яносто три) грн. 45 коп., а саме: витрати на послуги перекладача та нотаріального засвідчення у розмірі 16 237 (шістнадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 45 коп. та витрати на кур'єрські послуги у розмірі 956 (дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

3. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПЕЩЕРІН" про розподіл судових витрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

6. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2018 року.

СуддяМ.Є. Літвінова