ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2018 р. Справа№ 910/8684/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Чорногуза М.Г.

Суліма В.В

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 (повний текст складено 18.09.2018)

у справі № 910/8684/18 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп»

про стягнення 419 032, 64 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та заперечень

Державне підприємство «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» про стягнення заборгованості у розмірі 419 032, 64 грн., з яких: 392 000, 00 грн. - основний борг, 6 506, 04 грн. - 3 % річних та 20 526, 60 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про обробіток земельної ділянки від 26.01.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» звернулось з зустрічною позовною заявою до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України про визнання договору про обробіток земельної ділянки від 26.01.2015 неукладеним.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 (повний текст складено - 18.09.2018) у справі № 910/8684/18 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» зустрічну позовну заяву до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України про визнання договору неукладеним з підстав пропуску строку на звернення з зустрічною позовною заявою.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» 28.09.2018 (згідно відтиску штемпеля на поштовому конверті) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 скасувати, а зустрічну позовну заяву ТОВ «Фортек Груп» направити для розгляду разом зі справою № 910/8684/18 до суду першої інстанції.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2018, справу № 910/8684/18 передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Чорногуз О.М., Сулім В.В.

Згідно з ч. 7 ст. 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2018 у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Чорногуз О.М., Сулім В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/8684/18, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» надати суду оригінал зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами, надано Державному підприємству «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інститут сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України строк на подання відзиву, а сторонам - строк на подання будь-яких заяв, клопотань, заперечень у письмовій формі, апелянту - заперечення на відзив.

Крім того, роз'яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

На виконання ухвали суду від 08.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» 16.11.2018 надало до суду клопотання про долучення оригіналу зустрічної позовної заяви з додатками.

19.11.2018 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив від 15.11.2018 за підписом представника ДКП «ДГ «Білокриницьке» ІСГ Західного Полісся НААНУ, на підтвердження повноважень представника було надано копію довіреності № 2/1 від 01.03.2018.

Враховуючи, що сторони належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі, а наданий судом строк на надання відзиву, клопотань, письмових пояснень та заперечень, сплив, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду ухвали та розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами з урахуванням, що скаржником було виконано вимоги суду та надано оригінал зустрічної позовної заяви з додатками, та без повідомлення учасників справи.

Дослідивши відзив, який надійшов 19.11.2018, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 7 ст. 165 ГПК України до відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, з 01.01.2018 представництво Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України у суді апеляційної інстанції, у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатом.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2018, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відзив підписано представником ДКП «ДГ «Білокриницьке» ІСГ Західного Полісся НААНУ ОСОБА_2, а до відзиву додано довіреність видану фізичній особі ОСОБА_2, інших доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 представляти інтереси позивача подано не надано.

За вимогами частини 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 Господарського процесуального кодексу України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, відзив, є виключно довіреність або ордер.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Разом з тим у пункті 6 рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України зазначається, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки.

Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Частинами 2 та 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що відзив подано не в порядку самопредставництва, а представником, щодо якого не надано інформації, що він є членом виконавчого орану чи адвокатом, тобто без дотримання положень ст. 131-2 Конституції України та ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів залишає відзив, який надійшов 19.11.2018, без розгляду.

У зв'язку з викладеними обставинами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без надання часу апелянту на подання заперечень на відзив, оскільки його залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заяв про розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/8684/18 за участі представників сторін не надійшло.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) передбачено п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України. Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/8684/18 підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» не погоджується з прийнятою ухвалою, вважає її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для скасування ухвали суду.

Апелянт, зокрема, зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» не було вручено ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні повідомлення про час та місце судового засідання, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України. А, повертаючи зустрічну позовну заяву з посиланням на положення статей 180 та 182 Господарського процесуального кодексу України (порушення строку на подання зустрічного позову), суд не вчинив дій щодо сприяння сторонам у здійсненні їх процесуальних прав, а навпаки, створив перешкоди у забезпеченні принципу рівності та змагальності сторін.

5. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Державне підприємство «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» про стягнення заборгованості у розмірі 419 032, 64 грн., з яких: 392 000, 00 грн. - основний борг, 6 506, 04 грн. - 3 % річних та 20 526, 60 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.08.2018.

Вказаною ухвалою, зокрема, зобов'язано відповідача надати суду в строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/8684/18 було призначено на 13.09.2018.

12.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України про визнання договору між Державним підприємством «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» від 26.01.2015 про обробіток земельної ділянки удаваним правочином, який вчинено сторонами для приховання правочину з оренди землі, який вони насправді мали на меті; визнання правочину між Державним підприємством «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» від 26.01.2015 неукладеним.

Дослідивши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» зустрічну позовну заяву до Державного підприємства «Дослідне господарство «Білокриницьке» Інституту сільського господарства Західного Полісся національної академії аграрних наук України, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником пропущено строк для подання зустрічної позовної заяви, передбачений ч. 1 ст. 180 ГПК України, що є підставою для повернення зустрічної позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.ч. 8-9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що у п. 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/8684/18 було зобов'язано відповідача надати суду в строк не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві.

Як зазначає відповідач, екземпляр позовної заяви з доданими до неї документами та ухвалу про відкриття провадження у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» не отримувало, у зв'язку з чим відзив у зазначений в ухвалі строк наданий не був.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 70-76) місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп»: 01032, м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, будинок 116, літ. А.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що адресу: « 01032, м. Київ, вул. Жилянська, б. 116, літ А.» апелянтом зазначено і в зустрічній позовній заяві, яку було повернуто судом першої інстанції, і в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018.

З наявного в матеріалах справи опису вкладення у цінний лист та фіскального чека про надання послуг поштового зв'язку вбачається, що позовна заява з додатками направлялась позивачем на цю ж адресу ТОВ «Фортек Груп»: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, б. 116, літ А.

В свою чергу, ухвала Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 про відкриття провадження у справі також направлялась Товариству з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» на адресу: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, б. 116, літера А, однак отримана відповідачем не була, оскільки поштова організація не змогла розшукати адресата, що підтверджується копією ухвали суду та поштовим конвертом з відміткою поштової організації та розшифровкою наступного змісту: «Возв. Не розшукано» (т. 1 а.с. 5-10). В цій частині доводи скаржника про те, що йому було не вручено кореспонденцію «з інших причин» не приймаються судом, як безпідставні.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам визначається на підставі договору, що укладається юридичною особою з оператором поштового зв'язку за місцем обслуговування. Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об'єкта поштового зв'язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Місцезнаходження юридичної особи при здійсненні державної реєстрації, відповідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вноситься до відомостей про цю юридичну особу.

Зі змісту частини 4 статті 17 вказаного Закону вбачається, що державній реєстрації підлягають і зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, тобто і зміна місцезнаходження, про що юридична особа має звернутись із відповідною заявою. Не вживши заходів для внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про зміну свого місцезнаходження (в разі такої зміни), юридична особа повинна передбачити або свідомо допускати можливість настання певних негативних наслідків (зокрема неотримання поштової кореспонденції). Зважаючи на викладене та відмітку поштового відділення про невдалу спробу вручення поштового відправлення, доводи заявника апеляційної скарги про те, що він не отримував поштових відправлень, зокрема, від суду з невідомих йому підстав, не приймаються судом апеляційної інстанції як підстава для задоволення апеляційної скарги.

Тому доводи скаржника про те, що повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції не вчинив дії щодо сприяння йому (як стороні) у здійснення процесуальних прав, а навпаки, створив перешкоди у забезпеченні принципів рівності і змагальності сторін, є безпідставними. В цій частині суд апеляційної інстанції не встановив порушень судом першої інстанції встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завдань та основних засад господарського судочинства.

Крім того, як правильно зазначив у своїй ухвалі суд першої інстанції, відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.07.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), приймаючи до уваги, що відповідна ухвала було оприлюднена в ЄДРСР 11.07.2018.

Водночас, у силу положень ст. 242 ГПК України, ухвала вважається врученою скаржнику 18.07.2018, відповідно до відмітки поштової організації, а отже строк на надання відзиву та зустрічної позовної заяви сплив 02.08.2018.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Оскільки строк на звернення з зустрічною позовною заявою, як і строк на подання відзиву, закінчився 02.08.2018, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, зустрічний позов, поданий 12.09.2018, з пропущенням встановленого строку тягне за собою наслідки, передбачені ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, а саме повернення такої заяви заявнику.

Отже, судом першої інстанції правильно застосована наведена норма процесуального права.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 1 ст. 180 ГПК України передбачено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк встановлений судом для подання відзиву, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, визначений місцевим господарським судом строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, який, як вбачається з матеріалів справи, сплив 02.08.2018, передбачає право відповідача включно до цієї дати пред'явити зустрічний позов. І такий строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у Кодексі прямо не встановлено, до якого моменту з ініціативи суду може бути продовжений судом цей строк. Водночас, суд бере до уваги те, що стаття 180 ГПК України, що регулює порядок та строки подання зустрічного позову, закріплена у главі 3 з назвою «Підготовче провадження», а також враховує положення ст. 194 ГПК України, які передбачають, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів. Окрім того, у ч. 7 ст. 180 ГПК України передбачено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Беручи до уваги зазначене вище, суд дійшов висновку, що проведення підготовчого засідання щодо зустрічного позову за загальними правилами є обов'язковим, тому подання зустрічного позову та питання про продовження строку подання можливо лише до закриття підготовчого провадження. Тобто, після постановлення судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом неможливе незалежно від поважності причин пропуску строку.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Відповідно до обставин цієї справи, суд зауважує, що у цьому випадку обмеження, пов'язані із встановленням строків подачі зустрічного позову та можливістю продовжити цей строк лише до початку розгляду справи по суті, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання розумних строків розгляду справи, що є легітимною метою. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі у такому випадку не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Беручи до уваги зазначене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, повертаючи зустрічну позовну заяву без розгляду, подану після закінчення встановленого строку, суд дотримався справедливого співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною метою, підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали не вбачає.

Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 129, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281, 282 ГПК - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 255, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/8684/18 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/8684/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортек Груп».

4. Матеріали справи № 910/8684/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді М.Г. Чорногуз

В.В. Сулім