ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 листопада 2018 р. Справа № 903/616/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Хвищук Н.В.,

представників сторін:

від позивача: Гринчука І.С., Бурди Д.П., Сороки В.Г.,

від відповідача: Загоруйка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Волинської обласної спілки споживчих товариств

до Луцької міської ради

про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради

встановив: 30.08.2018 року до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Волинської ОССТ до Луцької міської ради, уточнена заявою від 26.09.2018р., в якій позивач, просить:

- визнати поновленим договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за № 97, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ, на новий десятирічний термін;

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за № 97, укладеного між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ в наданій редакції;

- визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)".

Також просить стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати;

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29.08.2018 року Луцькою міською радою прийнято рішення, яким відмовлено Волинській обласній спілці споживчих товариств у поновленні Договору оренди землі від 17.07.2009р. на земельну ділянку площею 2,2125 га, що розташована по вул. Глушець, 1 у м. Луцьку з кадастровим номером :11:050:0006, для обслуговування ринку "Центральний". Вказує, що дане рішення Луцької міської ради є незаконними, оскільки прийняте з порушенням законодавства України. На вказаній земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, які належать на праві власності Волинській ОССТ. Всупереч переважному праву оренди Волинської ОССТ на спірну земельну ділянку та розміщення об'єктів нерухомого майна облспоживспілки на орендованій земельній ділянці, відповідач своїм рішенням відмовив в поновленні договору на новий строк.

Ухвалою суду від 31.08.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

21.09.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо визнання додаткової угоди укладеною, а в частині визнання незаконним і скасування рішення від 29.08.2018р. №46/3 закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що договір оренди землі відповідно до чинного законодавства не є обов'язковим до укладення, а відтак, за відсутності волевиявлення сторін, не може бути примушений до укладення за рішенням суду.

Відповідно до приписів статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

11.05.2018р. Луцька міська рада листом № 1.1-13/ 3636 повідомила орендаря про не поновлення договору оренди землі.

Волинська облспоживспілка не зважаючи на даний лист, звернулася до Луцької міської ради з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі.

29.08.2018р. Луцькою міською радою прийнято рішення про відмову у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" по вул.Глушень. 1.

Позивач звернувся до Луцької міської з клопотанням про поновлення спірного договору оренди землі на інший строк (10 років) разом з проектом додаткової угоди про продовження його дії, однак відповідач не погодив продовження дії вказаного договору на умовах запропонованих позивачем шляхом прийняття відповідного рішення та повідомив про заперечення у поновленні договору.

Отже, відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди на підставі ч.ч. 1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у зв'язку з недосягненням сторонами згоди щодо продовження дії вказаного договору на умовах, запропонованих орендарем, зокрема на інший строк.

Наявність повідомлення орендодавця щодо не поновлення вказаного договору та відсутності позитивного рішення ради унеможливлює визнання договору оренди поновленим.

03.10.2018р. позивач надіслав суду відповідь на відзив, в якій заперечує доводи відповідача, посилаючись на те, що позивачем дотримано порядок поновлення договору оренди, а саме ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та 27.07.2018р. направлено відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі разом з додатковими документами. Однак, в місячний термін, як це передбачено законом, позивач не отримав будь-якої відмови від пролонгації договору, як і не отримав примірника підписаної відповідачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, ні листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Також позивач зазначає, що користуючись земельною ділянкою з 2009 року та виконуючи належним чином умови договору, позивач мав законні сподівання на поновлення строку дії договору після спливу його дії. Крім того, на спірній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, що належать позивачу.

Ухвалою суду від 17.10.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині визнання незаконним та скасування рішення Луцької міської ради від 29.08.2018р. №46/3; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 29.10.2018р.

В судовому засіданні 29.10.2018р., за згодою представників сторін, судом оголошено перерву до 14.11.2018р.

В судовому засіданні 14.11.2018р. представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

18.02.2009р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 17.07.2009р. за №97 (а.с.15-17).

Відповідно до п.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться: м. Луцьк, на вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав орендарю земельну ділянку, яка є власністю Луцької міської ради та знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006, площею 2,2125га для обслуговування ринку «Центральний», що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 17.07.2009р., підписаним обома сторонами (а.с.19).

Згідно п. 8 договору оренди, цей договір укладено до 31.12.2009р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

16.10.2009р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстр. 27.10.2009р. за №39, за умовами якої внесено зміни до п.8 договору оренди та викладено його у такій редакції: «Договір укладено до 31.12.2014р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.» (а.с.14).

20.08.2015р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстр. 27.08.2015р. за №10947530, відповідно до якої поновлено договір оренди землі строком на 2 (два) роки, з викладенням його у новій редакції. Відповідно до п. 7 договору, договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.» (а.с.20-22).

01.11.2017р. між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств було укладено додаткову угоду №3 про поновлення договору оренди землі, зареєстр. 10.11.2017р., відповідно до якої поновлено договір оренди землі від 2009 року строком на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018), з викладенням його у новій редакції. Згідно п. 7 договору, договір укладено на 1 рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018р.). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (до листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди). Датою надходження листа-повідомлення про намір поновити договір є дата його реєстрації в електронному журналі вхідної кореспонденції Орендодавцем (а.с.24-26).

Як вбачається з вищезазначених додаткових угод про поновлення договору оренди землі, договір оренди щоразу поновлювався на різний строк, з викладенням його у новій редакції. Загальний строк користування Волинською ОССТ земельною ділянкою за договором оренди землі від 2009 року понад 9 років.

Так, на виконання п. 7 додаткової угоди №3 Волинська обласна спілка споживчих товариств надіслала на адресу Луцької міської ради лист-повідомлення за №306/1 від 26.07.2018р. про поновлення договору оренди землі, в якому позивач повідомив відповідача про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий десятирічний термін, а також надіслав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі з кадастровим номером: :11:050:0006, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, зареєстрованого в Державному реєстрі земель від 17.07.2009р. за №97 та комплект необхідних документів (а.с.34-36).

Даний лист отримано та зареєстровано Луцькою міською радою 27.07.2018р.

Відносини, що виникають у зв'язку з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 16 цього ж Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частинами 1 - 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно з ч.ч.8, 11 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України, в якій законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав.

Судом встановлено, що позивач, маючи намір належним чином скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у відповідності до ч.ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та п.7 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди №3, надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий десятирічний термін, з викладенням його у новій редакції, не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору.

Приписами ч.4 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Однак, зазначене волевиявлення орендодавець повинен здійснити у встановлений законом місячний термін з моменту подачі орендарем листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, як того вимагає ч.5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Скориставшись правом, передбаченим ч.4 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та п.28 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди №3), орендар змінив строк дії договору та направив на погодження орендодавцю проект додаткової угоди, з викладенням договору оренди землі у новій редакції, з врахуванням практики укладення попередніх додаткових угод про поновлення договору оренди землі.

Відповідно до п.2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Як встановлено судом, позивач (орендар) повідомив відповідача (орендодавця) у встановленому законом та договором порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий десятирічний строк та надіслав проект додаткової угоди.

Однак, відповідач (орендодавець) у місячний термін, визначений законом, не розглянув надісланий орендарем проект додаткової угоди, не перевірив його на відповідність вимогам закону, не узгодив з орендарем істотних умов договору, не заперечив щодо їх зміни та не направив орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, чим порушив вимоги ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та умови договору оренди землі.

29.08.2018р., з порушенням 30-ти денного строку, Луцька міська рада прийняла рішення №46/3 «Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125га)», яким Волинській облспоживспілці відмовлено у поновленні договору оренди землі та визнано припиненим даний договір у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено (а.с.68-69).

Ще пізніше, 20.09.2018р. відповідач надіслав позивачу лист №1.1-13/7519 «Про заперечення в поновленні договору оренди землі», яким Луцька міська рада повідомляє, що 27.08.2018р. закінчився строк дії договору оренди землі і враховуючи рішення Луцької міської ради від 29.08.2018р. №46/3 та керуючись ст. 33 Закону України «Про оренду землі», Луцька міська рада заперечує у поновленні договору оренди землі та повідомляє, що подальші дії щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки будуть здійснюватися після закінчення судових спорів та зняття арешту із земельної ділянки (а.с.93).

Посилання відповідача - Луцької міської ради на лист від 11.05.2018р. за №1.1-13/3636р, яким повідомлено позивача - Волинську ОССТ про не поновлення договору оренди землі, не заслуговує на увагу суду, оскільки такий лист був направлений на адресу позивача більш ніж за 2 місяці до встановленого Законом та договором строку, без розгляду проекту додаткової угоди.

Лист Луцької міської ради №1.1-13/3636р від 11.05.2018р. не є таким, що направлений за результатами розгляду листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 27.08.2018р. позивача, оскільки направлений задовго до вказаних обставин.

Лист №П-65926/226 від 31.08.2018р. «Про поновлення договору оренди землі» (за підписом заступника міського голови Петрочука К.) та лист №1.1-13/7519 від 20.09.2018р. «Про заперечення в поновленні договору оренди» направлені після спливу встановленого законом місячного терміну для його розгляду після подачі відповідного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди від 27.08.2018р.

В силу ч.11 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, що і було зроблено позивачем.

З викладеного вбачається, що належним та ефективним способом захисту порушеного права, в даному випадку, є позов про визнання поновленим спірного договору оренди землі шляхом укладення відповідної додаткової угоди у судовому порядку , оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов'язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що власне, і може бути предметом розгляду в суді.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В силу положень ч.1 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.2, ч.1 ст.6, ч.2 ст.48 чинного Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.1 ч.3 ст.2, ч.1 ст.11 ч.1 ст.236 чинного Господарського процесуального кодексу України, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституційний Суд України у п.п.4.1. п.4 Рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) по справі N 1-33/2004 від 2 листопада 2004 року, відмітив наступне:

"Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави."

Принцип верховенства права та справедливості є універсальним, як для кримінального, так і для господарського, адміністративного та цивільного судочинства.

На дане власне рішення Конституційний Суд України посилається і в рішеннях по справах №1-10/2004 від 1 грудня 2004 року та №1-9/2005 від 24 березня 2005 року.

Відповідно до п.п.41, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов'язкових елементів поняття "верховенство права" є "заборона свавілля", який означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на застереження, які містяться у ч.5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець лише у разі відсутності у нього заперечень приймає рішення про поновлення договору оренди. Тоді як за наявності таких заперечень дії орендодавця обмежуються лише направленням орендареві листа повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди.

У разі відсутності волевиявлення у орендодавця щодо поновлення дії договору оренди не виникає потреби в оформленні відповідного юридичного акту органу місцевого самоврядування, який не компенсує по суті тих правових наслідків, які виникають за договором у разі припинення його дії.

Отже, Законом не встановлено для міської ради обов'язку щодо прийняття рішення на сесії ради про відмову орендареві у поновленні договору оренди. Такий обов'язок виникає лише у разі позитивної відповіді орендодавця на пропозицію орендаря щодо поновлення договору.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту за своєю правовою природою відповідає характеру порушеного права, про яке зазначає позивач у позові, та узгоджується з передбаченими законом способами захисту. Так, Цивільний кодекс України та Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачають можливість захисту шляхом звернення з позовом про визнання акту органу місцевого самоврядування незаконним (ЦК України передбачає крім того ще і скасування відповідного акту у випадку його незаконності), тоді як Земельний кодекс України передбачає спосіб захисту у формі визнання акту недійсним.

Враховуючи викладене, спеціальним способом захисту прав у спірних (земельних) правовідносинах є визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним, водночас визначений позивачем спосіб захисту узгоджується із загальним способом захисту, встановленим нормами цивільного законодавства, та, по суті, вказані способи захисту мають єдину правову природу та порядок реалізації, так як спрямовані на встановлення обставин невідповідності такого рішення органу місцевого самоврядування нормам закону та на припинення їх юридичної дії.

Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. прийнято з порушенням вимог ч.5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та без врахування приписів ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як вбачається з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.29-33), на орендованій земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, які належать на праві приватної власності Волинській обласній спілці споживчих товариств за адресою: м.Луцьк, вул. Глушець, 1, а саме:

єдиний майновий комплекс, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, складовими частинами якого є: складське приміщення (літери Ш-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі овочами. Літери /У-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; камера схову (літери Ч-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі м'ясопродуктами /Г-2/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; будівля під холодильні камери /Х-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; пункт прийому шкіри /Ю-1/, з описом: І - асфальтне покриття; торговий павільйон /Б-1/, з описом: І - асфальтне покриття, б- навіс; заклад громадського харчування /С- 1/, з описом: І - асфальтне покриття; магазин /П-1/, з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі молочними виробами / В-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; молочний павільйон Т-1, з описом: I - асфальтне покриття; приміщення туалету /Л-1/ з описом: І - асфальтне покриття , а також інші об'єкти інфраструктури опора ЛЕП, огорожа, ворота, збірно- каналізаційний колектор, водогін, накриття на металоконструкціях 2 ряди.;

торговий павільйон «Волиняночка» (літера Д-1), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101;

торговий павільйон «Підзамче» (літера Е-1), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101;

торговий павільйон «Лінолеум» (літера Ж-1), реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

Враховуючи те, що вищенаведеними нормами ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України закріплений принцип єдності та юридичної визначеності об'єкта нерухомості та земельної ділянки, на якій такий об'єкт розташований, прийняте Луцькою міською радою рішення про відмову у поновленні укладеного догвору оренди землі є порушенням прав Волинської обласної спілки сполживчих товариств та узгодженних сторонами умов договору, в тому числіі дощо врегулювання земельних правовідносин між сторонами у відповідності до положень ст.ст.116.120 ЗК України за цих обставин.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело прав. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Судом встановлено, що позивач під час дії спірного договору оренди землі належним чином виконував обов'язки, які слідують з його умов, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату за договором.

В матеріалах справи відсутні належні докази в розумінні ст.76 ГПК України, які б свідчили про неналежне виконання позивачем обов'язків за договором оренди землі.

Користуючись земельною ділянкою з 2009 року та виконуючи належним чином умови договору, позивач мав законні сподівання на поновлення строку дії договору після спливу його дії, оскільки на спірній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, належні позивачу.

Таким чином, позивач у даній справі діючи добросовісно, розумно та у повній відповідності до ч.1-3 ст.33 ЗК «Про оренду землі» завчасно надіслав відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим проектом додаткової угоди. Бездіяльність Луцької міської ради, яка виявилася у не направленні листа-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, не може бути підставою для відмови у поновленні договору оренди землі.

Як свідчать встановлені обставини у даній справі, позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на положення ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та наголошує на тому, що відповідач протягом місяця з моменту звернення до нього позивача з листом про поновлення договору оренди не надав своїх заперечень на таку пропозицію.

У відзиві на позовну заяву та під час розгляду справи по суті, відповідачем - Луцькою міською радою не спростовано тверджень та обставин, на які посилається позивач, а також не доведено, з посиланням на докази, правомірності відмови Луцькою міською радою у поновленні договору оренди землі Волинській облспоживспілці.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, з врахуванням приписів ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 777 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України та ст.377 ЦК України, практики Європейського суду з прав людини та правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.02.2018р. у справі №912/555/17 та від 10.04.2018р. у справі №594/376/17-ц, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради, є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 86, 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Визнати поновленим договір оренди землі від 18.02.2009р., укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №97, строком на 10 років.

3. Визнати укладеною додаткову угоду №4 про поновлення договору оренди землі від 18.02.2009р., укладеного між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за № 97, про наступне:

ДОДАТКОВА УГОДА № 4

про поновлення договору оренди землі,

зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за № 97, поновленого згідно з додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 27.10.2009 за № 39, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 20.08.2015 та додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 01.11.2017 ( право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2015, номер запису про інше речове право 10947530)

місто Луцьк Волинської області 2018 року

Орендодавець (уповноважена ним особа): Територіальна громада міста Луцька Волинської області, від імені якої діє Луцька міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 34745204, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.11.2006 за № 1 003237, місцезнаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, в особі секретаря міської ради Пустовіта Григорія Олександровича, який діє на підставі статей 42,79 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення Луцької міської ради від 03.07.2017 № 26/28 «Про обрання секретаря Луцької міської ради», надалі - Орендодавець з одного боку, та

Орендар: Волинська обласна спілка споживчих товариств, ідентифікаційний код юридичної особи 01743401, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 16.09.1992, 09.02.2005 за№ 1 000722, місцезнаходження: Волинська область, місто Луцьк, вул. Ковельська, буд. 13, в особі голови правління Кандиби Марти Іванівни, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого в новій редакції Виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області від 16.09.2016 за№ 3000722, надалі - Орендар з другого, уклали Додаткову угоду № 4 про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за № 97, поновленого згідно з додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 27.10.2009 за № 39, та додатковими угодами про поновлення договору оренди землі від 20.08.2015р та 01.11.2017р. ( право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2015, номер запису про інше речове право 10947530), про наступне:

1. Поновити договір оренди землі строком на 10 ( десять ) років, з викладенням його у новій редакції (надалі Договір):

Орендодавець (уповноважена ним особа): Територіальна громада міста Луцька Волинської області, від імені якої діє Луцька міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 34745204, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 29.11.2006 за № 1 003237, місцезнаходження: Волинська область, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19, в особі секретаря міської ради Пустовіта Григорія Олександровича, який діє на підставі статей 42,79 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення Луцької міської ради від 03.07.2017 № 26/28 «Про обрання секретаря Луцької міської ради», надалі - Орендодавець з одного боку, та

Орендар: Волинська обласна спілка споживчих товариств, ідентифікаційний код юридичної особи 01743401, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 16.09.1992, 09.02.2005 за № 1 000722, місцезнаходження: Волинська область, місто Луцьк, вул. Ковельська, буд. 13, в особі голови правління Кандиби Марти Іванівни, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого в новій редакції Виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області від 16.09.2016 за № 3000722, надалі - Орендар з іншої сторони, уклали цей Договір в наступній редакції:

ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1 .Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (земельні ділянки) землі житлової та громадської забудови, кадастровим номером (кадастровими номерами): :11:050:0006, яка розташована (які розташовані): м. Луцьк, вул. Глушець, 1.

ОБ'ЄКТ ОРЕНДИ

2. В оренду передається ( передаються) земельна ділянка загальною площею 2,2125 (дві цілих дві тисячі сто двадцять п'ять десятитисячних) га.

3. На земельній ділянці ( земельних ділянках) розміщений об'єкт нерухомого майна: єдиний майновий комплекс, складовими частинами якого є: складське приміщення ( літери Ш-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі овочами. Літери /У-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; камера схову ( літери 4-1), з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі м'ясопродуктами /Г-2/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; будівля під холодильні камери / Х-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; пункт прийому шкіри / Ю-1/, з описом: І - асфальтне покриття; торговий павільйон /Б-1/, з описом: І - асфальтне покриття, б- навіс; заклад громадського харчування / Є- 1/, з описом: І - асфальтне покриття; магазин /П-.1/, з описом: І - асфальтне покриття; павільйон по торгівлі молочними виробами / В-1/, з описом: І - асфальтне покриття, II- мощення з бруківки; молочний павільйон Т-1, з описом: - асфальтне покриття; приміщення туалету / Л-1/ з описом: І - асфальтне покриття , а також інші об'єкти інфраструктури опора ЛЕП, огорожа, ворота, збірно- каналізаційний колектор, водогін, накриття на металоконструкціях 2 ряди.

4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору становить 61 315 282,60 грн. (шістдесят один мільйон триста п'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні, шістдесят копійок).

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору в порядку та у випадку, передбачених цим Договором.

5. Земельна ділянка (земельні ділянки), яка передається (які передаються) в оренду, має (мають) такі недоліки, що можуть перешкоджати її (їх) ефективному використанню: - частина земельної ділянки знаходиться в охоронній зоні навколо інженерних комунікацій (01.08) (водопроводу, каналізації, підземних кабельних електропередач, повітряних ліній електропередач, повітряних ліній електрозв'язку) площею 0,5076 (нуль цілих п'ять тисяч сімдесят шість десятитисячних) га;

-частина земельної ділянки обмежена «червоною лінією» та надається в оренду без права забудови, площею 0,0265 (нуль цілих двісті шістдесят п'ять десятитисячних) га.

6. Інші особливості об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини відсутні.

СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

7. Договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії Договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

ОРЕНДНА ПЛАТА

8. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі: 4.7 (чотири цілих сім десятих) відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 881 818,28 грн. (два мільйони вісімсот вісімдесят одна тисяча вісімсот вісімнадцять гривень, двадцять вісім копійок).

9. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку (земельні ділянки) комунальної власності здійснюється з урахуванням цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки розраховується Луцьким відділом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та уточнюється щороку для врахування офіційного річного коефіцієнта індексації.

10. Орендна плата вноситься Орендарем рівними частинами на р/р 3002, МФО 899998, ЄДРПО 38009628, казначейство України, одержувач УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Внесення орендної плати на майбутній період допускається на термін, не більший одного календарного року.

11. Передача продукції в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

12. Розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим Кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) державної та комунальної власності;

- в інших випадках, передбачених законом.

13. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла впродовж строку, на який нарахована пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення платежу.

У разі розірвання Договору, з ініціативи Орендаря Орендодавець має право на отримання орендної плати за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди землі цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах.

У разі визнання у судовому порядку Договору недійсним, отримана Орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

УМОВИ ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

14. Земельна ділянка ( земельні ділянки) передається в оренду для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури ринку «Центральний».

15. Цільове призначення земельної ділянки ( земельних ділянок) землі житлової та громадської забудови (В.03.10).

16. Умови збереження стану об'єкта оренди використання ділянки відповідно до проекту забудови з дотримання вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм і правил.

УМОВИ ПОВЕРНЕННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ (ЗЕМЕЛЬНИХ ДІЛЯНОК)

17. Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку (земельні ділянки) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), пов'язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв'язується в судовому порядку.

Земельна ділянка вважається повернутою Орендарем Орендодавцю з моменту державної реєстрації припинення права оренди.

18. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

19. Поліпшення стану земельної ділянки ( земельних ділянок), проведені Орендарем за письмовою згодою з Орендодавцем землі, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування Орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки (земельних ділянок) визначаються окремою угодою сторін.

20. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов'язань, передбачених цим Договором.

Збитками вважаються:

-фактичні витрати, яких Орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням мов Договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

-доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов Договору.

21. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

ОБМЕЖЕННЯ (ОБТЯЖЕННЯ) ЩОДО ВИКОРИСТАННЯ ЗЕМЕЛЬНОЇ ДІЛЯНКИ

22. На орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) не встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб.

23. Передача в оренду земельної ділянки (земельних ділянок) не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

ІНШІ ПРАВА ТА ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН

24. Права Орендодавця:

- вимагати від Орендаря здійснювати використання земельної ділянки за цільовим призначенням;

- вимагати від Орендаря дотримання екологічної безпеки землекористування та додержання державних стандартів, норм і правил;

- вимагати від Орендаря дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого використання земель та територій які особливо охороняються;

- вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати;

- у разі розірвання Договору з ініціативи Орендаря на отримання орендної плати за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди землі цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком, коли розірвання Договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням Орендодавцем договірних зобов'язань;

- вилучити земельну ділянку у разі використання не за призначенням або прострочення оплати більше 3 місяців;

- у разі припинення чи розірвання Договору вимагати у Орендаря повернення земельної ділянки в стані, в якому вона була надана.

25. Обов'язки Орендодавця:

- передати у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам Договору;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- відшкодувати Орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилось за письмовою згодою Орендодавця;

- попередити Орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення самого стану об'єкта оренди;

- повідомити в письмовій формі Орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається.

26. Права Орендаря:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов Договору;

- за письмовою згодою Орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- в установленому законом порядку витребувати орендовану земельну ділянку з будь- якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без, громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями;

- відшкодування збитків, яких Орендар зазнав внаслідок невиконання Орендодавцем умов, визначених Договором;

- укладення Договору на новий строк (поновлення Договору);

- придбання земельної ділянки, що перебуває в оренді за умови згоди Орендодавця на продаж цієї земельної ділянки.

27. Обов'язки Орендаря:

- приступати до використання земельної ділянки після державної реєстрації права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або Договором;

- дотримуватися режиму використання земель природно - заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у разі наміру скористатися переважним правом на поновлення Договору на новий строк повідомити про це Орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до спливу строку Договору листом-повідомлення з прикладеним проектом додаткової угоди;

- у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві земельну ділянку по акту приймання-передачі;

- використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням;

- щорічно, не пізніше 01 (першого) лютого уточнювати розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки для врахування офіційних річних показників інфляції;

- забезпечувати збереження та вільний доступ до мереж міських інженерних комунікацій, що проходять по зазначеній земельній ділянці для проведення ремонтних та профілактичних робіт;

- утримувати орендовану територію у відповідності до вимог правил, стандартів, норм, положень з охорони праці, дорожнього руху, виробничої і побутової санітарії, протипожежного захисту і охорони навколишнього середовища, передбачених чинним законодавством України.

РИЗИК ВИПАДКОВОГО ЗНИЩЕННЯ АБО ПОШКОДЖЕННЯ ОБ'ЄКТА ОРЕНДИ ЧИ ЙОГО ЧАСТИНИ

28. Ризик випадкового знищення або пошкодження об'єкта оренди чи його частини несе Орендар.

СТРАХУВАННЯ ОБ'ЄКТА ОРЕНДИ

29. Згідно з цим Договором об'єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії Договору.

ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ І ПРИПИНЕННЯ ЙОГО ДІЇ

30. Зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі (шляхом укладення додаткової угоди) за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розв'язується в судовому порядку.

31. Дія Договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки (земельних ділянок) у власність;

- викупу земельної ділянки (земельних ділянок) для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки (земельних ділянок) з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря;

- набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

32.Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- за взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

33. Розірвання Договору в односторонньому порядку не допускається.

34.Перехід права власності на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку (ці земельні ділянки) разом з орендарем.

ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН ЗА НЕВИКОНАННЯ АБО

НЕНАЛЕЖНЕ ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

35. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до Закону та цього Договору.

36. Сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ

37. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Цей Договір укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатись інші умови.

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

ЛУЦЬКА МІСЬКА РАДА ВОЛИНСЬКА ОБЛАСНА СПІЛКА СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ

Місцезнаходження: Місцезнаходження:

43025, Волинська обл., м. Луцьк 43016, Волинська обл., м.Луцьк

вул. Богдана Хмельницького, буд.19 вул. Ковельська, буд. 13

2. Дана додаткова угода є невід'ємною частиною Договору та набуває чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Додаткову угоду укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий - в Орендаря, третій - в органі, який провів державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ ОРЕНДАР

Секретар міської ради Голова правління

ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ

СПІЛКИ СПОЖИВЧИХ ТОВАРИСТВ

Г.О. Пустовіт М.І. Кандиба

3. Визнати недійсним та скасувати рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)".

4. Стягнути з Луцької міської ради (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, ) на користь Волинської обласної спілки споживчих товариств (43016, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Ковельська, 13, ) 5 286 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 23.11.2018р.

Суддя О. Г. Слободян