ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"28" листопада 2018 р. Справа№ 910/7783/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Отрюха Б.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Володар" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року

у справі № 910/7783/18 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Володар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Тутковський Інтерговані Рішення"

про визнання недійсними договорів

в межах справи № 910/12311/16

за заявою Дочірнього підприємства „Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Володар"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року у справі № 910/7783/18 відмовлено у задоволенні позову ТОВ „Володар" до ТОВ „Тутковський Інтерговані Рішення" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги від 16.06.2015 року за договорами про закупівлю послуг № 40-02 від 03.05.2012 року та № 40-36 від 03.05.2012 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ „Володар" в особі ліквідатора звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Отрюх Б.В.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов'язком заявника апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Сторонами у судовому процесі є позивачі та відповідачі (ст. 45 ГПК України).

Разом з тим, як встановлено судом, ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/7783/18, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 року, матеріали позовної заяви ТОВ „Володар" передано до господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/12311/16 про банкрутство ТОВ „Володар".

Тобто, оскаржувану ліквідатором ухвалу місцевого господарського суду прийнято в межах справи № 910/12311/16 про банкрутство ТОВ „Володар".

Відповідно до ч. 5 ст. 41 ГПК України у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами ст. 1 наведеного Закону про банкрутство сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги її копію направлено на адресу відповідача - ТОВ „Тутковський Інтерговані Рішення".

Разом з тим, в порушення ст.ст. 258, 259 ГПК України, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги кредиторам у справі №910/12311/16 про банкрутство ТОВ „Володар", а саме: ДП „Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" НАК „Нафтогаз України" та ПАТ НАК „Нафтогаз України", вимоги яких визнано та включено до реєстру вимог кредиторів ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 29.09.2016 року.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана апелянтом ухвала не містить у собі дати підписання повного її тексту, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року є 01.11.2018 року.

Проте, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду 12.11.2018 року, про що свідчить відмітка на конверті, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на апеляційне оскарження.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт отримав копію оскаржуваної ухвали 03.11.2018 року, на підтвердження чого надав копію конверта з відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку з датою відправлення 01.11.2018 року, яким було надіслано відповідну ухвалу, відтак останній має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження даного судового рішення у разі подання апеляційної скарги протягом десяти днів, тобто до 13.11.2018 року включно, з обґрунтованим клопотанням про поновлення цього строку.

Як було зазначено вище, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказане рішення місцевого господарського суду 12.11.2018 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, визначеного ч. 1 ст. 256 ГПК України, однак ані в прохальній частині скарги, ані окремо від неї останній не порушував питання щодо відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції.

Посилання скаржника на те, що, подаючи апеляційну скаргу 12.11.2018 року, ним дотримано відповідний строк, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України, судом відхиляються, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Таким чином, за відсутності відповідного клопотання апелянта у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з власної ініціативи.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За вказаних обставин, апеляційна скарга ТОВ „Володар" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року у справі № 910/7783/18 підлягає залишенню без руху у зв'язку з її поданням після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та без клопотання про поновлення цих строків, а також неподанням доказів направлення іншим учасникам копії цієї скарги і доданих до неї документів, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 256, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Володар" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.10.2018 року у справі № 910/7783/18 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю „Володар" строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки, передбачені ч. 4 ст. 174 та ч. 4 ст. 260 ГПК України.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

Б.В. Отрюх