ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26.11.2018м. ДніпроСправа № 904/5216/18

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ", м. Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Простосервіс", м. Дніпро

про стягнення 511506,84 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 20.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Простосервіс" (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення 260000,00 грн основного боргу, 45555,59 грн пені, 10000,00 грн штрафу, 10259,11 грн 3% річних, 146828,14 грн відсотків за неправомірне користування коштами та 38864,00 інфляційних втрат, що разом складає 511506,84 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 010716/МВБ, укладеного між сторонами 01.07.2016.

Розглянувши позовні матеріали, суд встановив, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, п. 2 ч. 1 якої передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2018 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2018 рік", ст. 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

Як свідчить текст позовної заяви, ціна позову зазначена позивачем у сумі 364678,70 грн, однак у прохальній її частині при сукупності заявлених позовних вимог загальна сума позову складає 511506,84 грн, що значно перевищує суму ціни позову.

Тож, саме з огляду на майнову вимогу прохальної частини позовної заяви, суд приходить до висновку, що ціна заявленого позову складає 511506,84 грн, а тому судовий збір відповідно до цієї ціни позову повинен бути сплачений у сумі 7672,60 грн (511506,84 * 1,5%).

У якості доказу сплати судового збору до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення № 438364621 від 06.11.2018) на суму 5470,19 грн, тобто судовий збір сплачено не в повному обсязі, що є порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України для подання документів, що додаються до позовної заяви.

Отже, враховуючи викладене, недоплата судового збору складає 2202,41 грн, а відтак суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд залишає позов без руху в порядку та на підставах, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Виявлений недолік може бути усунено позивачем шляхом подання до суду відповідної заяви з доказом доплати судового збору у сумі 2202,41 грн, за умови його зарахуванням до Державного бюджету України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне надати можливість позивачу протягом десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху перевірити та привести позовну заяву з доданими до неї документами у відповідність до чинного законодавства України.

До того ж, слід зауважити, що положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, враховуючи норми вищецитованого законодавства, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву (б/н та б/д) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Простосервіс" про стягнення 511506,84 грн без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-МВ" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 26.11.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя В.Д. Воронько