ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.11.2018 Справа № 917/1465/18

Суддя Гетя Н.Г., розглянувши заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Нива" про забезпечення позову шляхом накладення арешту та передачі кукурудзи в кількості 1187,12 т.. що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл., смт. Ромодан, вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1)(вх. канц. суду №1706/18 від 23.11.2018р.) по справі

за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золота нива" вул. Центральна 27, м.Оржиця, Оржицький район, Полтавська область, 37700

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діловий Агросервіс" вул.Гоголівська, 22/24, оф.802, м.Київ, 01054

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2018 року до господарського суду Полтавської області надійшла заява сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Нива" про забезпечення позову шляхом накладення арешту та передачі кукурудзи в кількості 1187,12 т.. що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл., смт. Ромодан, вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1).

Подана заява агрументована тим, що відповідно до Договору складського зберігання сільськогосподарської продукції №10/10/2018-2 від 10.10.2018р. протягом жовтня - листопада 2018 року на Зерновий склад у смт. Ромодан, Миргородського району, Полтавської обл. (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1) сільськогосподарського товариством з обмеженою відповідальністю "Золота Нива" було передано на зберігання 1187.12 т. кукурудзи, що підтверджується наданими заявником копіями товарно-транспортних накладниих та рахунком-фактурою №1-00000002 від 09.11.2018.

Відповідно до предмету Договору зберігання, Поклажодавець зобов'язаний передати Зерновому складу на зберігання сільськогосподарську продукцію (кукурудзу) окремими партіями в орієнтовній кількості 1200 т.

Пунктом 1.3 Договору зберігання - передана на зберігання продукція залишається власністю Поклажодавця (Заявника) протягом усього часу знаходження її на зберіганні у Зерновому складі.

Згідно з п. 4.1 Договору зберігання, зерновий склад надає Поклажодавцю комплекс послуг, які включають приймання (вивантаження, зважування, визначення якості та ін.), доробку, вентилювання, зберігання, відпуск (відвантаження або переоформлення) продукції та інші додаткові послуги, необхідні для уникнення псування і втрати якості продукції протягом усього часу знаходження її на зберіганні з метою доведення якості продукції до рівня, що забезпечує оптимальний режим тривалого зберігання, за рахунок Поклажодавця.

Відповідно до розділу 5 «Відпуск/переоформлення продукції» Договору зберігання - зерновий склад негайно видає продукцію Поклажодавця на його вимогу, виконавши ряд організаційно-технологічних операцій.

Заявник вказує на те, що протягом останніх 10 днів на зерновому складі немає жодної матеріально-відповідальної особи, окрім сторожа території. Керівник Відповідача не з’являється на підприємстві, не відповідає на телефонні дзвінки, ніхто не знає його місцеперебування. Склалася ситуація, що продукцію ніхто не доглядає і це може призвести до її пріння та загнивання, а значить суттєве зниження її якості та придатності. Також на підприємстві ніхто не видає Позивачеві продукцію, яка є його власністю, немає навіть особи, яка уповноважена приймати документи та заявки на видачу продукції.

Саме через грубе порушення обов'язків по Договору зберігання Зберігачем, Заявник змушений достроково в односторонньому порядку розірвати Договір зберігання та вимагати повернення продукції в натурі шляхом подачі відповідного позову.

Заявник вважає що, що зерно кукурудзи не може надалі зберігатися на даному Зерновому складі, так як відсутність керівника та працівників зумовить швидке та безповоротне знищення продукції. Сухе і зріле насіння під час зберігання за низьких температур перебуває у стані спокою, а за підвищення вологості і температури у ньому розпочинаються процеси інтенсивної життєдіяльності. У зв'язку з цим зберігання зерна є складним процесом. На збереження насіння значно впливає ступінь його очищення, зокрема надмірна кількість у зерновій масі пошкоджених і лущених зернят. Бите й лущене насіння швидко пліснявіє, псується їхній зародок, а жир швидко гіркне, оскільки в такі зернини через пошкоджену плодову оболонку потрапляє велика кількість повітря. Особливо швидко псується травмоване насіння. Під час збирання вологість смітної домішки культур удвічі більша за вологість основної маси, на ній міститься багато мікрофлори, тому навіть короткочасне зберігання насіння можна закладати лише за певного режиму охолодження. Самозігрівання зерна із підвищеною вологістю відбувається швидкими темпами. Це пояснюється тим, що процес дихання насіння відбувається переважно завдяки жирам, які за окислення виділяють більше тепла, ніж вуглеводи. Самозігрівання різко знижує якість як товарного зерна, так і насіння, призначеного для сівби. Відтак основну увагу під час підготовки зерна до зберігання слід приділяти доведенню його до оптимальної вологості.

Зважаючи на викладені обставини заявник просить суд:

- накласти арешт на кукурудзу в кількості 1187,12 т.. що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл., смт. Ромодан, вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1);

- передати кукурудзу в кількості 1187,12 т.. що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл. смт. Ромодан. вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1) на зберігання на зерновий склад за адресою: Полтавська обл., Лубенський район, с. Засулля, вул. Молодіжна, 137, що належить ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

При розгляді заяви суд виходить з наступного:

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, заявник не надав суду наступних доказів:

- заяви про витребування майна разом з доказами пред"явлення складських документів (відповідно до 5.2 Договору);

- доказів невиконання ТОВ "Діловий Агросервіс" органіщзаційно-технологічних операцій (п.5.2 Договору);

- відсутності на зерновому складі матеріально- відповідальних осіб;

- доказів знищення/псування продукції.

Виходячи з поданих матеріалів заявник не навів суду обставин, що можуть свідчити про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Діловий Агросервіс" дій, спрямованих знищення/псування продукції, невиконання умов Договору №10/10/2018-2 від 10.10.2018р.

Відповідно до п.6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі відсутність доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Золота Нива" взабезпеченні позову шляхом накладення арешту та передачі кукурудзи в кількості 1187,12 т., що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл., смт. Ромодан, вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1).

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Нива" про забезпечення позову шляхом накладення арешту та передачі кукурудзи в кількості 1187,12 т.. що знаходиться на зберіганні на зерновому складі за адресою: Полтавська обл., смт. Ромодан, вул. Миру, 1 (територія Ромоданівського Хлібоприймального пункту Миргородського КХП №1)

Суддя Гетя Н.Г.