ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/2095/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 (суддя Загинайко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Агро", село Степове, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе", селище Вишневе, Криничанський район, Дніпропетровська область

про стягнення 459 301 грн. 74 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра -Агро" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" про стягнення 459 301 грн. 74 коп., які складаються з 325 899 грн. 80 коп. заборгованості, , 4 660 грн. 81 коп. 3% річних, 14 926 грн. 21 коп. втрат від інфляції, 48 634 грн. 96 коп. пені, та 65 179 грн. 96 коп. штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору поставки від 23.03.2017року №2017/21 щодо строків оплати отриманої продукції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Агро" 325 899 грн. 80 коп. заборгованості, 48 634 грн. 96 коп. пені, 65 179 грн. 96 коп. штрафу, 14 911 грн. 38 коп. інфляційних нарахувань, 4 660 грн. 81 коп. річних та 6 889 грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення, господарський суд зазначив, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар, та виставлено відповідачу рахунок на оплату, що підтверджується відповідними доказами. На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на наступне:

- надана позивачем суду додаткова угода до договору не підписувалась директором відповідача, відтиск печатки товариства на додатковій угоді не відповідає відтиску дійсної печатки даного товариства, що вказує на ознаки шахрайства;

- скаржник вважає, що під час апеляційного перегляду рішення необхідно призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві позивач вказує, що заявляючи про шахрайські дії з боку позивача, відповідач не звертався до поліції із відповідною заявою, що свідчить про неправдивість заяв відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 року (колегія суддів у складіголовуючого судді (доповідача) - Подобєд І.М.,суддів: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 у справі №904/2095/18.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 року припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи №904/2095/18 з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 року для розгляду справи № 904/2095/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

Ухвалою колегії суддів у складі головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 22.10.2018 року справа № 904/2095/18 прийнята до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено для розгляду в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.03.2017 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Агро", як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе", як покупцем, було укладено договір поставки №2017/21 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник зобов'язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати гібриди насіння, засоби захисту рослин, мікродобрива та інші продукти сільськогосподарського призначення (надалі - товар).

Відповідно до пункт 7.1, 7.2 Договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє один рік з правом наступної пролонгації на той же термін за взаємною згодою сторін; закінчення терміну дії даного договору не звільняє сторони від проведення взаєморозрахунків по виконаних до припинення договору зобов'язаннях, а також від сплати штрафних санкцій (якщо такі будуть нараховані) за порушення зобов'язань за договором.

Відповідно до пункту 1.2 Договору загальна кількість товару, одиниці виміру товару, строки та умови поставки та ціна визначаються сторонами у специфікаціях та видаткових накладних, що є невід'ємними додатками до договору.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору, ціна на товар визначена сторонами у специфікаціях до договору, які являються невід'ємною частиною даного договору; загальна сума даного договору визначається сумою всіх накладних, на підставі яких було поставлено товар.

Відповідно до пункту 3.1 Договору на підставі погодженої сторонами Специфікації, постачальник формує для покупця рахунок на оплату для кожної конкретної поставки товару.

У пункті 3.2 Договору сторони узгодили, що розрахунки за даним договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника; здійснюється попередня оплата в розмірі 100% вартості партії товару і сплачується покупцем на підставі наданого постачальником рахунку протягом 1-го банківського дня з дати отримання покупцем відповідного рахунку постачальника.

Згідно з пунктом 3.3 Договору фінансові зобов'язання покупця вважаються виконаними після зарахування на рахунок постачальника належної суми у повному обсязі.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що право власності на кожну партію товару визначену в погодженій специфікації переходить від постачальника до покупця в момент підписання видаткової накладної уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов?язань по даному Договору винна Сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до пункт 7.1, 7.2 Договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє один рік з правом наступної пролонгації на той же термін за взаємною згодою сторін; закінчення терміну дії даного договору не звільняє сторони від проведення взаєморозрахунків по виконаних до припинення договору зобов'язаннях, а також від сплати штрафних санкцій (якщо такі будуть нараховані) за порушення зобов'язань за договором.

Відповідно до п.9.1. Договору усі доповнення і зміни до даного Договору дійсні лише за умови, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані уповноваженими на те представниками сторін.

В подальшому, між сторонами укладено додаткову угоду від 10.11.2017 року про зміну договору поставки від 23.03.2017р року №2017/21 (надалі - Додаткова угода до Договору), якою - Додаток № 1 до Договору - специфікацію викладено в новій редакції як Додаток №3 до Договору та погоджено поставку насіння соняшника ЛГ 5580 на загальну суму 214 999 грн. 80 коп.; - Додаток № 2 до Договору - специфікацію викладено в новій редакції як Додаток № 4 до Договору та погоджено поставку насіння соняшника ЛГ 5580 та насіння соняшника Мегасан (150 тис. нас.) на загальну суму 115 200 грн. 00 коп.; визначено, що дата поставки товару - не пізніше 16 травня 2017 року; умови оплати - після поставки товару, але не пізніше 17 листопада 2017 року; умови поставки товару - здійснюється за рахунок постачальника (а.с.16-17).

Відповідно до пункту 3 Додаткової угоди до Договору сторони доповнили договір пунктами 6.5 та 6.6 та узгодили, що за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення; за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої вчасно суми.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 330 199 грн. 80 коп., що підтверджується видаткова накладна від 04.05.2017р. №77 на суму 214 999 грн. 80 коп. (а.с.18), та видатковою накладною від 11.05.2017 року №84 на суму 115 200 грн. 00 коп. (а.с.20).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату від 23.03.2017 року № 30 на суму 214 999 грн. 80 коп. та рахунок на оплату від 11.05.2017 року № 62 на суму 115 200 грн. 00 коп. (а.с.27-28).

Таким чином, обов'язок відповідача сплатити за отриманий товар - до 17.11.2017 року.

Актом звірки розрахунків за період 01.01.2017р. по 12.11.2017р. сторони погодили про існування заборгованності відповідача перед позивачем в сумі 325899 грн. 80 коп. (а.с.34).

22.02.2018р. позивач направив відповідачу претензію №21/02/18-1 з вимогою сплатити борг протягом двох днів з дня отримання претензії (а.с.32).

Відповідач, в порушення умов договору, за поставлений товар не розрахувався, що стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з відповідача 325899,80грн. заборгованості.

Відповідачем заперечуються обставини укладання додаткової угоди. Інші обставини, встановлені господарським судом не оспорюються. Тобто відповідач погоджується з основним боргом, інфляційними, та 3% річними. І не погоджується зі штрафом і пенею, які нараховані відповідно до додаткової угоди.

Щодо додаткової угоди, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, заперечуючи підписання додаткової угоди керівником та невідповідність печатки, не надав жодних доказів, які б могли викликати сумнів щодо дійсного підписання керівником відповідача додаткової угоди.

Також колегія суддів звертає увагу, що при розгляді справи судом першої інстанції представником відповідача 17.07.2018р. заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.50).

Але заявою №33215/18 від 31.07.2018р. відповідач відкликав заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи та просив залишити без розгляду заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні апеляційного суду, яке відбулось 29.11.2018р., було прослухано звукозапис судового засідання суду першої інстанції від 31.07.2018р. В судовому засіданні, яке відбулось 31.07.2018р. представник відповідача Шпак Д.І. заявила про визнання відповідачем, додаткової угоди про зміну договору поставки №2017/21 від 23.03.2017р. та відкликання заяви про призначення почеркознавчої експертизи.

За таких обставин господарський суд правильно прийняв до уваги додаткову угоду.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.216, ч.1, 2 ст.218 ГК України,учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст..230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок пені та штрафу відповідає дійсній сумі заборгованості, а тому господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 48634,96грн. та штрафу в сумі 65179,96грн.

Господарським судом було перераховано розмір інфляційних втрат у відповідності до норм діючого законодавства, внаслідок чого сума інфляційних втрат становить 14911,38грн.

Розрахунок 3% річних відповідає матеріалам справи.

Що стосується клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, то дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта є одним із видів доказів. А відповідно до ч.3 ст.269 цього ж Кодексу, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Оскільки відповідач відмовився від призначення експертизи судом першої інстанції, у зв?язку з чим відізвав своєю заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи, то у апеляційного суду відсутні підстави для призначання експертизи з метою отримання додаткових доказів.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпрорпетровської області від 03.085.2018р. у справі №904/2095/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вишневе" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04.12. 2018р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов