ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про скасування судового наказу

"28" листопада 2018 р.

Справа № 903/877/18

Суддя господарського суду Волинської області Дем’як В. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Задворецька, будинок 25, )

про скасування судового наказу №903/821/18 від 12.11.2018р.

за заявою Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, )

про видачу судового наказу

Представники: без виклику сторін

Встановив: Національний банк України звернувся до господарського суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” 2971,71грн. заборгованості на підставі договору №100301 від 12.06.2018р. про постачання автомобільних шин гумових зимових, а також 176,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

12.11.2018р. господарський суд Волинської області видав судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Задворецька, будинок 25, ) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська 9, ) 2971,71грн. заборгованості на підставі договору №100301 від 12.06.2018р. про постачання автомобільних шин гумових зимових та судові витрати у розмірі 176,20 грн.

27.11.2018р. через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” про скасування судового наказу господарського суду Волинської області №903/821/18 від 12.11.2018р.

В обґрунтування поданої заяви, боржник зазначає, що із вимогами заявника (стягувача) не погоджується з наступних підстав.

Заявник обґрунтовує свої вимоги порушенням контрагентом строків по поставки товару, згідно умову договору №100301 від 12 червня 2018 року про постачання автомобільних шин гумових зимових.

Товариство з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” вважає вимоги Національного банку України до товариства безпідставними та повністю необґрунтованими, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” ніколи не укладало договір №100301 від 12 червня 2018р. з Національним банком України, а тому не може нести господарсько-правову відповідальність, у тому числі у вигляді сплати штрафних санкцій, за порушення зобов’язання третьою особою. Згідно інформації, що містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ “ТАЛФОРТ ГРУП” не є правонаступником іншої юридичної особи.

Згідно наданих заявником документів договір №100301 від 12 червня 2018 року з Національним банком України укладено з ТзОВ “ТАЛФОРТ”.

У листі від 26.06.2018р. №21/06-1 саме ТзОВ “ТАЛФОРТ” повідомляло Національний банк України, про те, що з об’єктивних причин не має можливості поставити товар у встановлені договором строки, та просило Національний банк України не застосувати штрафні санкції, а не ТзОВ “ТАЛФОРТ ГРУП”, як вказано у заяві про видачу судового наказу.

У листі від 27.07.2018р. №27/07-1 саме ТзОВ “ТАЛФОРТ” повідомило Національний банк України про неможливість виконання умов договору та просило Національний банк України розірвати договір, а не ТзОВ “ТАЛФОРТ ГРУП”, як зазначено у заяві про видачу судового наказу

Претензія №1 від 13.09.2018р. на суму 2 971,71 грн. адресувалася національним банком України саме ТзОВ “ТАЛФОРТ”, а не ТзОВ “ТАЛФОРТ ГРУП”, як вказано у заяві про видачу судового наказу.

У рекомендованому повідомленні про вручення листа, яким також обґрунтовує законність та підставність своїх вимог заявник, в графі найменування адресата значиться ТзОВ “ТАЛФОРТ”, а не ТзОВ “ТАЛФОРТ ГРУП”, як зазначає заявник.

За умовами ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. В свою чергу ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред’явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу.

При цьому положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п. 5 ч. 3 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” про скасування судового наказу подана в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України, та судом встановлено, що остання відповідає вимогам до форми і змісту заяви про скасування судового наказу, встановленим ч. ч. 3, 4, 5 ст. 157 цього Кодексу.

З огляду на наведене та керуючись ч. 3 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність скасування судового наказу господарського суду Волинської області №903/821/18 від 12.11.2018р., виданого за заявою Національного банку України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 157, 158 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Судовий наказ від 12.11.2018р. № 903/821/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТАЛФОРТ ГРУП” (43020, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Задворецька, будинок 25, ) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) 2971,71грн. заборгованості за договором №100301 від 12.06.2018р. та 176,20грн. витрат по оплаті судового збору скасувати.

2. Роз’яснити Національному банку України, що останній не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       В. М. Дем`як