ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/5640/18

Провадження № 12-220гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Кібенко О. Р.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В. М.,

представники учасників справи не з'явились,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10 травня 2018 року, постановлену суддею Мудрим С. М.,

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 липня 2018 року, ухвалену колегією суддів у складі Разіної Т. І., Чорної Л. В., Яковлєвої М. Л.,

у справі Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода»

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оратівагроінвест»,

2. Державного агентства рибного господарства України,

про визнання протиправним та скасування режиму рибогосподарської експлуатації

Історія справи

Короткий зміст та підстави позовних вимог

1. У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (далі - ТОВ Агрофірма «Злагода») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оратівагроінвест» (далі - ТОВ «Оратівагроінвест») та Державного агентства рибного господарства України (далі - Держрибагентство) про визнання протиправним та скасування режиму рибогосподарської експлуатації Новоживотівського водосховища на р. Роська у селі Новоживотів Оратівського району Вінницької області від 03 жовтня 2016 року, виданий ТОВ «Оратівагроінвест» (далі - режим рибогосподарської експлуатації або оспорюваний режим).

2. На обґрунтування пред'явлених вимог позивач стверджував про порушення порядку погодження та затвердження оспорюваного режиму; невідповідність його нормам Водного та Земельного кодексів України, Закону України «Про аквакультуру»; наявність між ТОВ Агрофірма «Злагода» і ТОВ «Оратівагроінвест» спору щодо користування одним водним об'єктом.

3. У позовній заяві позивач посилався, зокрема, на такі обставини:

- ТОВ Агрофірма «Злагода» з 1992 року здійснює рибогосподарську діяльність на водосховищі й на день звернення з позовом орендує його на підставі договору оренди, укладеного з Вінницькою обласною державною адміністрацією (орендодавець), а також сплачує відповідні платежі до місцевого бюджету;

- оспорюваний режим порушує права позивача, оскільки ТОВ «Оратівагроінвест» наголошує на наявності у нього одноосібного права на використання водних живих ресурсів у цьому рибогосподарському водному об'єкті;

- режим затверджено та видано без дотримання положень підпункту 2.1.6 пункту 2.1 розділу 2 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 січня 2008 року № 4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 січня 2008 року за № 64/14755 (далі - Інструкція), відповідно до якого при розробці режиму на водні об'єкти, де вже здійснювалась рибогосподарська діяльність, відносини між користувачами, які традиційно (три і більше років) здійснюють спеціальне використання водних живих ресурсів, та суб'єктом господарювання, що подає режим на затвердження, урегульовуються шляхом згоди всіх користувачів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Господарський суд міста Києва ухвалою від 10 травня 2018 року на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства; роз'яснив заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду; повернув позовну заяву з доданими до неї документами.

5. Київський апеляційний господарський суд постановою від 10 липня 2018 року залишив ухвалу Господарського суду міста Києва від 10 травня 2018 рокубез змін.

6. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір про право у цій справі відсутній, а правовідносини, з яких він виник, не мають господарського характеру. Оскільки Держрибагентство є суб'єктом владних повноважень, розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

7. У липні 2018 року ТОВ Агрофірма «Злагода» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати вищевказані судові рішення попередніх інстанцій та направити справу до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Скаржник мотивував касаційну скаргу помилковістю висновків судів попередніх інстанцій щодо необхідності розгляду цього спору судами адміністративної юрисдикції. Стверджував, що спірні відносини сторін мають приватноправовий характер, а пред'явлення позову у цій справі спрямовано на захист речового права суб'єкта підприємництва.

Доводи інших учасників справи

9. Відповідачі відзивів на касаційну скаргу позивача не надали.

Рух касаційної скарги

10. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 13 серпня 2018 року відкрила касаційне провадження та на підставічастини шостої статті 302 ГПК України передала справу разом з касаційною скаргою ТОВ Агрофірма «Злагода» на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.

12. Вимогами у цій справі є визнання протиправним та скасування режиму рибогосподарської експлуатації, що пов'язано з порушенням прав позивача на користування водосховищем та здійснення рибогосподарської діяльності.

13. Згідно з пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції, що відтворює положення статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта - це установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних живих ресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання туводних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання водних живих ресурсів рибогосподарського водного об'єкта або його ділянки.

14. У порядку і строки, визначені Інструкцією, рішення щодо затвердження режиму приймається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України (пункт 2.4 розділу 2 Інструкції). Таким спеціально уповноваженим органом є Держрибагентство (згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затверджене Указом Президента України від 16 квітня 2011 року № 484/2011).

15. У позовній заяві ТОВ Агрофірма «Злагода» посилається на існування спору між ним та ТОВ «Оратівагроінвест» (відповідач 1) щодо користування одним водним об'єктом, проте на різних правових підставах: у позивача - на підставі договору оренди, укладеного відповідно до положень Закону України «Про аквакультуру»; у відповідача 1 - на підставі оспорюваного режиму рибогосподарської експлуатації, виданого відповідно до норм Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Інструкції.

16. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень та між сторонами відсутній господарський спір, натомість існує публічно-правовий спір, який підлягає вирішенню в судах адміністративної юрисдикції.

17. Проте Велика Палата Верховного Суду не погоджується з наведеним вище висновком судів попередніх інстанцій щодо юрисдикції розгляду цієї справи та вважає, що цей спір слід вирішувати в порядку господарського судочинстваз огляду на таке.

18. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

19. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній на час подання позову, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

20. У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

21. Водночас є помилковим поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб'єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

22. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб'єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. Аналогічну правову позицію викладено в раніше ухваленій постанові Великої Палата Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16.

23. Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

24. Переданий позивачем на вирішення господарського суду спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Держрибагентство, вчиняючи дії щодо затвердження режиму рибогосподарської експлуатації з метою його видачі ТОВ «Оратівагроінвест», не мало публічно-правових відносин саме з позивачем - ТОВ Агрофірма «Злагода». Такі дії Держрибагентства стосувалися прав ТОВ «Оратівагроінвест», а не ТОВ Агрофірма «Злагода». Затверджений Держрибагентством режим рибогосподарської експлуатації визначає умови користування водними біоресурсами іншої, ніж позивач, особи (ТОВ «Оратівагроінвест»).

25. Вимогу позивача про визнання протиправним і скасування оспорюваного режиму спрямовано на захист його права користування водним об'єктом, яке ґрунтується на договорі оренди, укладеному відповідно до Закону України «Про аквакультуру», від порушення цього права іншим суб'єктом господарювання - ТОВ «Оратівагроінвест», якому видано оспорюваний режим.

26. Ураховуючи наведене та зважаючи на характер правовідносин у цій справі, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про необхідність розгляду цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

27. У цій справі спір про визнання протиправним та скасування режиму рибогосподарської експлуатації має розглядатися як спір, пов'язаний з порушенням права позивача на користування водним об'єктом на підставі договору оренди іншою особою, права якої підтверджені оспорюваним режимом.

28. Так, згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

29. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

30. Вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права користування), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

31. Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних та водних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

32. Отже, ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій не врахували того, що цей спір не є публічно-правовим.

33. Оскарження режиму рибогосподарської експлуатації безпосередньо пов'язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі з ТОВ «Оратівагроінвест» щодо користування одним й тим же водним об'єктом. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб'єктний склад сторін спір має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Щодо суті касаційної скарги

34. Пунктом 2 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

35. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 310 ГПК України).

36. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення, що оскаржуються, - скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції зі стадії прийняття позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» до розгляду.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 липня 2018 року у справі № 910/5640/18 скасувати.

3. Справу передати до суду першої інстанції зі стадії прийняття позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» до розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв

Суддя-доповідач О. Р. Кібенко

Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко

С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко

В. В. Британчук Л. І. Рогач

Д. А. Гудима І. В. Саприкіна

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

Л. М. Лобойко В. Ю. Уркевич

О. Г. Яновська