ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.12.2018м. ДніпроСправа № 904/5334/18

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентравіс Сейлс Юкрейн", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання недійсним третейського застереження в договорі поставки № 14000422 від 19.05.2014

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Єнакієвський металургійний завод" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сентравіс Сейлс Юкрейн" про визнання недійсним третейського застереження в договорі поставки № 14000422 від 19.05.2014.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачуються 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За нормами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви повинен бути сплачений у сумі 1 762,00грн.

Однак, позивачем не надано доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Зазначене клопотання позивач обґрунтовує тим, що виробничі потужності позивача (м. Єнакієве, м. Макіївка) знаходяться на тимчасово непідконтрольній Україні території, підприємство не здійснює господарської діяльності, що унеможливлює сплату збору за подання цієї позовної заяви, що підтверджується листом (повідомленням) ГУНП України в Донецькій області та Розпорядженням КМУ.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2.2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1762,00 грн.

Згідно ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Зі змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як вбачається з позовної заяви, судовий збір має бути сплачений у сумі 1 762,00 грн.

Позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання даного позову посилаючись на скрутне фінансове становище та знаходженням в зоні проведення активної фази АТО, у зв'язку з чим є цілком обґрунтованим скрутне фінансове становище товариства.

Згідно із статтею 33 ГПК України у редакції, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, щозалишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Однак звертаючись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, позивач не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, не надав також відповідних доказів, зокрема доказів, які б свідчили про відсутність на рахунках ПАТ "Єнакієвський металургійний завод" необхідної суми грошових коштів для сплати судового збору у встановленому законом розмірі на момент звернення до господарського суду; наведені ж ним обставини не мають характеру виключних, оскільки самі лише обставини, пов'язані з його знаходженням в зоні проведення АТО, не можуть вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з чим суд вважає, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Таким чином, позивач повинен надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1.62,00 грн.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ "Єнакієвський металургійний завод" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Роз'яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Назаренко