РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2018Справа № 910/11582/18

За позовом Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради

(м. Черкаси)

До Приватного акціонерного товариства "ВФ "Україна" (м. Київ)

Про стягнення 406.922,40 грн. та зобов'язання повернути об'єкт оренди

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ВФ "Україна" про:

- стягнення 406.922,40 грн. неустойки;

- зобов'язання відповідача повернути об'єкт оренди - допоміжну споруду (бетонний майданчик) площею 14,28 кв.м будівлі каналізаційної насосної станції, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 54 РКНС "Митниця-2", що зафіксувати у підписаному сторонами акті приймання-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовано припиненням строку дії договору оренди та не поверненням об'єкту оренди у встановлений на те строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.18. відкрито провадження у справі № 910/11582/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

08.10.18. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

18.10.18. позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.15. між позивачем (далі - Орендодавець) Приватним акціонерним товариством «МТС Україна», найменування якого змінено на Приватне акціонерне товариство "ВФ "Україна" (далі - Орендар) укладено Договір № 030715 оренди нерухомого комунального майна (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, а саме: допоміжну споруду (бетонний майданчик) площею 11,56 кв.м будівлі каналізаційної насосної станції (далі - Майно), яка перебуває на балансі Орендодавця, та знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 54, РКНС «Митниця-2».

Додатковою угодою № 1 від 01.09.16. до Договору сторони виклали пункт 1.1 Договору в наступній редакції: Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, а саме: допоміжну споруду (бетонний майданчик) площею 14,28 кв.м будівлі каналізаційної насосної станції (далі - Майно), яка перебуває на балансі Орендодавця, та знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 54, РКНС «Митниця-2». В Акті приймання-передачі Майна від 03.07.15. площу Майна зазначено в розмірі 14,28 кв.м.

Відповідно до п. 4.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном з моменту підписання сторонами Договору та акта приймання-передачі Майна.

03.07.15. Майно за Договором було передано Орендодавцем в оренду Орендарю на підставі Акту приймання-передачі Майна.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своє правовою природою даний Договір є договором оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами (ст. 2, ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 10.1 з моменту його підписання та скріплення печатками і діє до 02.06.18. включно.

Договір припиняється після спливу строку його дії (ст. 763 ЦК України).

Частиною 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Чинність Договору припиняється внаслідок закінчення строку на який його було укладено. дія Договору припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено (пункти 10.5, 10.7 Договору).

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той де самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вищевказана стаття також кореспондується зі статтею 764 ЦК України, в якій зазначено, що у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Листом від 31.05.18. № 1659/12 та листом від 16.07.18. № 2187/12 позивач повідомляв Орендаря про закінчення строку дії Договору 02.06.18. та просив демонтувати встановлене обладнання та повернути орендоване Майно.

Відповідач листом від 11.06.18. № Д-18-07432 та листом від 16.07.18. проти повернення Майна за Договором заперечував.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку.

З даної статті вбачається, що строк звернення з такою заявою не обмежений місяцем саме після закінчення дії договору, а заінтересована сторона може подати заяву і до закінчення строку дії договору оренди, оскільки такі дії не суперечать вказаному закону та узгоджується з іншими нормативно-правовими актами (правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 27.01.09. у справі № 51/17)

При цьому, пункт 12 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 25.05.00. № 02-5/237 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про оренду державного та комунального майна", із змінами і доповненнями, внесеними роз'ясненням президії Вищого господарського суду України від 31.05.02. № 04-5/609, передбачає, що у разі закінчення строку, на який було укладено договір оренди, за відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частиною другою статті 17 Закону встановлено місячний термін, протягом якого орендодавець або орендар можуть заявити про припинення або зміну умов договору після закінчення його строку. Таку заяву заінтересована сторона може також подати і до закінчення строку дії договору оренди.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає вимогу щодо змісту такої заяви, а саме, що така заява повинна містити вимогу щодо припинення договору після закінчення його строку.

Суд дає оцінку листам позивача від 31.05.18. № 1659/12 та листом від 16.07.18. № 2187/12 та відзначає, що ними позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії Договору і просив повернути майно за актом, а отже листи Орендодавця розцінюються судом як така заява.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач відповідно до вимог чинного законодавства звернувся до відповідача з відповідними заявами про закінчення строку дії Договору та з пропозицією повернути орендоване Майно за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна.

Крім того, як зазначалось раніше, стаття 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Стаття 764 ЦК України встановлює, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття може бути застосована тільки до договорів найму з визначеним строком користування майном. ЦК України передбачає можливість автоматичної пролонгації договору найму в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так і зі сторони наймача.

При цьому пріоритетним критерієм при вирішенні питання пролонгації договору оренди є перш за все відсутність заперечення орендодавця.

Отже, строк дії Договору закінчився 02.06.18.

Посилання відповдача на ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" стосується його переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, а не продовження строку дії договору в порядку ч. 2 вказаної статті.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутств орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У разі припинення Договору Орендар повинен повернути Орендодавцеві орендоване Майно в 15-ти денний термін з дня отримання повідомлення або з дати закінчення строку дії Договору за актом приймання-передачі Майна (п. 4.5 Договору).

Відповідно до п. 10.9 Договору Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Оскільки строк дії Договору закінчився 02.06.18., відповідач зобов'язаний був повернути позивачу об'єкт оренди - допоміжну споруду (бетонний майданчик) площею 14,28 кв.м будівлі каналізаційної насосної станції, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 54 РКНС "Митниця-2", шляхом підписання сторонами акта приймання-передачі, ще 17.06.18., однак вказаного не здійснив.

Посилання відповідача на ініціювання ним укладення нового Договору оренди не впливає на строк дії Даного Договору, який закінчився, та не нівелює зобов'язання відповідача повернути з оренди Майно за Договором.

Положеннями пункту 4.6 Договору сторонами погоджено, що у разі затримки повернення об'єкту оренди, Орендар повинен сплатити штраф у розмірі подвійної місячної орендної плати за кожний день затримки, враховуючи день передачі, на рахунок Орендодавця. Штраф розраховується, виходячи з розміру орендної плати за останній, згідно з Договором, місяць оренди, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Як відзначалось судом, в силу приписів ст. 216, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, сукупність вказаних умов та встановлено, що дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 4.6 Договору встановлено нарахування саме штрафу, який, однак, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 549 ЦК України не нараховується за кожний день прострочення.

За вказаних підстав, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в сумі 5651,70 грн. (2.825,85 грн. * 2). Штраф в сумі 401.270,70 грн. нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позві в цій частині.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог з підстав часткового задоволення позову, а саме, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 1.762,00 грн. за вимогу немайнового характеру, яку судом задоволено повністю, та судовий збір в сумі 84,78 грн. за частково задоволену вимогу майнового характеру про стягнення грошових коштів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "ВФ "Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 14333937) повернути об'єкт оренди - допоміжну споруду (бетонний майданчик) площею 14,28 кв.м будівлі каналізаційної насосної станції, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Дніпра, 54 РКНС "Митниця-2", шляхом підписання акту приймання-передачі.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ВФ "Україна" (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 14333937) на користь Комунального підприємства "Черкасиводоканал" Черкаської міської ради (18036, м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12; ідентифікаційний код 03357168) 5651 (п'ять тисяч шістсот п'ятдесят одну) грн. 70 коп. штрафу та 1846 (одну тисячу вісімсот сорок шість) грн. 78 коп. судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко