СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа № 905/272/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Трубниковій Ю.О.
за участю представників:
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р. у м.Харкові)
у справі№905/272/18 (суддя Кротінова О.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
доКомунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа", м.Донецьк
простягнення 4444201,37грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа", м.Донецьк про стягнення 4444201,37грн., у тому числі основний борг у сумі 2018747,47грн., 7% штрафу в сумі 148133,60грн., пеня у сумі 472001,82грн., 3% річних у сумі 179886,94грн. та інфляційні в сумі 1625431,54грн. Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №017/14-ПР від 26.11.2013р. щодо здійснення своєчасних розрахунків за поставлений природний газ.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 4019709,40грн., у тому числі 2018747,47грн. основного боргу, 95293,91грн. пені, 100349,56грн. штрафу, 179886,92грн. 3% річних та 1625431,54грн. інфляційних. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у справі №905/272/18, господарський суд встановив наявність невиконаного грошового зобов'язання відповідача з оплати вартості поставленого позивачем природного газу в сумі 2018747,47грн. (основний борг), а з огляду на наявність простроченого грошового зобов'язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку про те, що розрахунок інфляційних є обґрунтованим та арифметично вірним, а у розрахунку 3% річних допущено арифметичну помилку. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу мотивоване наявністю мораторію на нарахування та стягнення штрафних санкцій з 07.02.2015р. на підставі ч.2 ст.2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" №85-VІІІ від 13.01.2015р.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 в частині відмови у стягненні пені в розмірі 376707,91грн. і 7% штрафу в сумі 47784,04грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. За твердженнями скаржника, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" №85-VІІІ від 13.01.2015р., оскільки Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не має статусу «енергопостачальної компанії».

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2018р. для розгляду справи №905/272/18 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Стойка О.В., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.07.2018р. апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 залишена без руху, оскільки подана після закінчення строків, установлених статтею 256 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Після звернення позивача до суду з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді зі складу колегії Стойки О.В., для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, відмову у відкритті або повернення апеляційної скарги, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 02.08.2018р., за протоколом автоматизованого розподілу судової справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.08.2018р. у справі №905/272/18 відновлено Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пропущений процесуальний строк для подання апеляційної на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.); відкрито апеляційне провадження у справі №905/272/18; встановлено Комунальному комерційному підприємству Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" строк до 27.08.2018р. включно для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику в порядку ч.2 ст.263 ГПК України.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 ГПК України, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018р. у справі №905/272/18 призначено розгляд вищеназваної апеляційної скарги на 01.10.2018р. о 12:30год. у приміщенні Донецького апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, зал судового засідання №3 (кімн.№108).

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом на підставі Указів Президента України від 29.12.2017р. №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та від 28.09.2018р. №295/2018 "Про переведення суддів", з метою дотримання вимог ч.5 ст.31 ГПК України, враховуючи приписи ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на підставі розпорядження Донецького апеляційного господарського суду "Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів", апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 передана на розгляд Східного апеляційного господарського суду, повідомлення про початок роботи якого оприлюднено в газеті "Голос України" №185 (6940) від 03.10.2018р.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018р. у справі №905/272/18 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. названою колегією суддів прийнято до провадження суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18. Призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні 21.11.2018р. о 12:00год.

У судове засідання 21.11.2018р. представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Однак, враховуючи належне та своєчасне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, визнання явки сторін у судове засідання необов'язковою та достатність наявних матеріалів справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу по суті без присутності представників Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа".

Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації не здійснювався, складено протокол.

У судовому засіданні 21.11.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №017/14-ПР (далі - договір), за умовами п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

Кількість та фізико-хімічні показники газу узгоджені сторонами в розділі 2 договору.

За умовами п.3.3 договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.3.4 договору, акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна газу визначена сторонами в розділі 5 договору, зміни до якого вносилися сторонами на підставі додаткової угоди №1 від 08.01.2014р., додаткової угоди №2 від 30.04.2014р., додаткової угоди №3 від 27.05.2014р., додаткової угоди №5 від 27.06.2014р., додаткової угоди №6 від 30.09.2014р., додаткової угоди №7 від 28.11.2014р.

Відповідно до п.6.1 договору, оплата за природний газ з урахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу; оплати в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою угодою №4 від 26.06.2014р. сторони виклали п.6.1 договору у наступній редакції: «Оплата за природний газ, з врахуванням вартості транспортування територією України, проводиться покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості планових обсягів поставки природного газу за 5 днів до початку здійснення поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу» (набуває чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін).

За умовами п.6.3 договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, постановлений в минулі періоди по цьому договору, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Пунктом 7.2 сторони обумовили, що у разі невиконання покупцем умов п.6.1 договору, він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

На виконання умов договору сторонами підписано та скріплено печатками підприємств, зокрема, наступні акти приймання-передачі природного газу: б/н від 28.02.2014р.; б/н від 31.03.2014р.; б/н від 30.04.2014р.; б/н від 31.07.2014р.; б/н від 31.08.2014р.; б/н від 31.10.2014р.; б/н від 30.11.2014р.; б/н від 31.12.2014р.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем отримано природний газ, зокрема, за період лютий-квітень, липень, серпень, жовтень-грудень 2014р. у загальному обсязі 477,381тис.куб.м. на суму 3003389,48 грн. Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень матеріали справи не містять.

Неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №017/14-ПР від 26.11.2013р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого природного газу зумовило звернення позивача до суду за захистом порушеного права.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору №017/14-ПР від 26.11.2013р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні відповідача до сплати грошових коштів, передбачених умовами договору №017/14-ПР від 26.11.2013р., за отриманий у власність природний газ на суму 2018747,47грн. і нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов'язань 3% річних у сумі 179886,94грн. та інфляційних у сумі 1625431,54грн., а також пені у розмірі 472001,82грн. та штрафу у сумі 148133,60грн., стягнення яких передбачено п.7.2 договору №017/14-ПР від 26.11.2013р.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки грошове зобов'язання покупця перед продавцем за природний газ, поставлений, зокрема, у липні, серпні, жовтні-грудні 2014р. у загальній сумі 2018747,47грн. не виконано, позовні вимоги в цій частині цілком правомірно та обгрунтовано задоволені господарським судом Донецької області.

Своєю чергою, за змістом ст.625 ЦК України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних та інфляційних.

Оскільки матеріали справи свідчать про порушення відповідачем строків виконання зобов'язань, передбачених умовами договору №017/14-ПР від 26.11.2013р., з оплати отриманого від позивача у власність природного газу, останній цілком управнений був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань на суму прострочених виконанням грошових зобов'язань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, господарський суд Донецької області дійшов правомірного висновку, що обставинам справи щодо прострочення відповідача відповідають наступні нараховані суми: 179886,92грн. 3% річних (за зобов'язаннями лютого 2014р. на суму боргу 97446,86грн. за період з 15.03.2014р. по 10.04.2014р.; за зобов'язаннями березня 2014р. на суму боргу 97446,86грн. За період з 15.04.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями квітня 2014р. на суму боргу 206462,28грн. за період з 15.05.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями липня 2014р. на суму боргу 191202,12грн. за період з 15.08.2014р. по 23.11.2017р.; за зобов'язаннями серпня 2014р. на суму боргу 49093,28грн. за період з 16.09.2014р. по 23.11.2017р.; за зобов'язаннями жовтня 2014р. на суму боргу 226323,89грн. за період з 15.11.2014р. по 23.11.2017р.; за зобов'язаннями листопада 2014р. на суму боргу 869499,04грн. за період з 16.12.2014р. по 23.11.2017р.; за зобов'язанням грудня 2014р. на суму боргу 682629,14грн. за період з 15.01.2015р. по 23.11.2017р.) та 1625431,54грн. інфляційних (за зобов'язаннями липня 2014р. на суму боргу 191202,12грн. за період вересень 2014р.-жовтень 2017р.; за зобовязаннями серпня 2014р. на суму боргу 49093,28грн. за період жовтень 2014р.-жовтень 2017р.; за зобов'язаннями жовтня 2014р. на суму боргу 226323,89грн. за період грудень 2014р.-жовтень 2017р.; за зобов'язаннями листопада 2014р. на суму боргу 869499,04грн. за період січень 2015р. - жовтень 2017р.; за зобов'язанням грудня 2014р. на суму боргу 682629,14грн. за період лютий 2015р.- жовтень 2017р.).

Разом з тим, за змістом ст.ст.549, 611 ЦК України та ст.ст.216-218 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є також право кредитора вимагати, зокрема, сплати пені та штрафу, передбачених п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №017/14-ПР від 26.11.2013р.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобов'язання становить 472001,82грн. (за зобов'язаннями лютого 2014р. на суму боргу 97446,86грн. за період з 15.03.2014р. по 10.04.2014р.; за зобов'язаннями березня 2014р. на суму боргу 97446,86грн. за період з 15.04.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями квітня 2014р. на суму боргу 206462,28грн. за період з 15.05.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями липня 2014р. на суму боргу 191202,12грн. за період з 15.08.2014р. по 14.02.2015р.; за зобов'язаннями серпня 2014р. на суму боргу 49093,28грн. за період з 16.09.2014р. по 15.03.2015р.; за зобов'язаннями жовтня 2014р. на суму боргу 226323,89грн. за період з 15.11.2014р. по 14.05.2015р.; за зобов'язаннями листопада 2014р. на суму боргу 869499,04грн. за період з 16.12.2014р. по 15.06.2015р.; за зобов'язаннями грудня 2014р. на суму боргу 682629,14грн. за період з 15.01.2015р. по 14.07.2015р.).

Крім того, позивачем до стягнення заявлено штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу у загальній сумі 148133,60грн. (розрахований за невиконання грошових зобов'язань по оплаті поставленого газу у березні 2014р. від суми простроченого платежу в розмірі 97446,86 грн., у липні 2014р. від суми простроченого платежу 191202,12грн., у серпні 2014р. від суми простроченого платежу 49093,28грн., у жовтні 2014р. від суми простроченого платежу 226323,89грн., у листопаді 2014р. від суми простроченого платежу 869499,04грн., у грудні 2014р. від суми простроченого платежу 682629,14грн.).

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені та штрафу з огляду на наявність мораторію на нарахування та стягнення штрафних санкцій з 07.02.2015р. на підставі ч.2 ст.2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" №85-VІІІ від 13.01.2015р.

Відповідно до ст.269 ГПК України апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Своєю чергою доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" №85-VІІІ від 13.01.2015р. (далі - Закон), оскільки Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не має статусу «енергопостачальної компанії».

Разом з тим, метою Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція.

Статтею 2 названого Закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно п.2 ст.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2012р. №705 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн.куб.метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У пункті 5 Статуту Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998р. №747, встановлено, що метою діяльності компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Згідно п.6 Статуту предметом діяльності компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії.

Законом України «Про енергозбереження» встановлено, що:

- енергозбереження - діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів;

- паливно-енергетичні ресурси - сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

Тобто, природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним із видів енергетичних ресурсів.

Враховуючи те, що природний газ є енергетичним ресурсом, а гарантованим постачальником цього ресурсу є підприємство позивача, що підтверджується матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є енергопостачальною компанією і, відповідно, на підприємство позивача розповсюджується дія Закону України №85-VІІІ від 13.01.2015р.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018р. у справі №905/3272/16, від 25.10.2018р. у справі №905/2949/17.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":

- житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

- виконавець комунальної послуги - суб'єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, місцем проведення господарської діяльності відповідача є м.Донецьк, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» (у певний час його дії) та розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р., віднесене до району проведення антитерористичної операції. Крім того, проведення антитерористичної операції у м.Донецьк є загальновідомим фактом, який на підставі статті 75 ГПК України не потребує доказування.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 15.02.2018р., діяльністю Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради "Донецькміськтепломережа" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Таким чином, встановивши, що позивач є енергопостачальною організацією, а відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг на території, де проводилася в спірний період часу антитерористична операція, суд першої інстанцій дійшов правомірного висновку щодо поширення на спірні правовідносини, пов'язані із стягненням пені та штрафу, на період проведення антитерористичної операції (з 07.02.2015р.) мораторію, встановленого частиною другою статті 2 Закону.

Крім того, наведені положення Закону поширюються на правовідносини між енергопостачальними компаніями і виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг і не містять обмежень щодо виду енергетичних ресурсів.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої за зобов'язаннями липня 2014р., серпня 2014р., жовтня 2014р., листопада 2014р., грудня 2014р. у період з 07.02.2015р. по 14.07.2015р. та штрафу за зобов'язаннями грудня 2014р. підлягають залишенню без задоволення. У цей же час господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про те, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають пеня у загальному розмірі 95293,91грн. (за зобов'язаннями лютого 2014р. на суму 97446,86грн. за період з 15.03.2014р. по 10.04.2014р.; за зобов'язаннями березня 2014р. на суму 97446,86 грн. за період з 15.04.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями квітня 2014р. на суму 206462,28грн. за період з 15.05.2014р. по 22.05.2014р.; за зобов'язаннями липня 2014р. на суму 191202,12грн. за період з 15.08.2014р. по 06.02.2015р.; за зобов'язаннями серпня 2014р. на суму 49093,28грн. за період з 16.09.2014р. по 06.02.2015р.; за зобов'язаннями жовтня 2014р. на суму 226323,89грн. за період з 15.11.2014р. по 06.02.2015р.; за зобов'язаннями листопада 2014р. на суму 869499,04 грн. за період з 16.12.2014р. по 06.02.2015р.; за зобов'язаннями грудня 2014р. на суму 682629,14грн. за період з 15.01.2015р. по 06.02.2015р.) та штраф за невиконання грошових зобов'язань по оплаті поставленого газу у загальній сумі 100349,56грн. (у березні 2014р. від суми простроченого платежу в розмірі 97446,86грн.; у липні 2014р. від суми простроченого платежу 191202,12грн.; у серпні 2014р. від суми простроченого платежу 49093,28грн.; у жовтні 2014р. від суми простроченого платежу 226323,89грн.; у листопаді 2014р. від суми простроченого платежу 869499,04 грн.).

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ на рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.06.2018р. (повний текст підписано 18.06.2018р.) у справі №905/272/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 21.11.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2018р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота