Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. м. Рівне Справа № 918/579/18

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., за участю секретаря судового засідання В'юненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи

за позовом Рівненської міської ради

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тарон"

про визнання укладеним додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 08-2030 від 28.12.2017 р.);

Від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

06 вересня 2018 року Рівненська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства "Тарон" (далі - відповідач) про визнання укладеним додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі.

Позов мотивований тим, що у зв'язку із змінами в законодавстві та затвердженням нової грошової оцінки орендованої земельної ділянки, змінилися істотні умови договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем, у зв'язку з чим позивач звернувся з пропозицією до відповідача щодо внесення змін у договір шляхом укладання додаткового договору, водночас відповідач ніяким чином не відреагував на пропозицію щодо укладання додаткового договору, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позов і просить суд визнати укладеним додатковий договір.

Позивач у судовому засіданні 26 листопада 2018 року підтримав позов в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про дату, місце та час судового засідання був належним чином повідомлений, крім того, відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання 26 листопада 2018 року.

Крім того, суд зазначає, що ухвали господарського суду від 07 вересня 2018 року про порушення провадження, 09 жовтня 2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, 05 листопада 2018 року про відкладення розгляду справи по суті, у справі повернуто відділенням поштового зв'язку без вручення відповідачу з відміткою "за закінченням терміну зберігання". До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 33027, м. Рівне, вул. Київська, 94-в. Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом. Відповідно до п. 99 Постанови КМУ від 5 березня 2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення. Відповідно до розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 5 березня 2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. З долученого до матеріалів справи конверта, у якому відповідачу направлялися копії ухвал суду від 07 вересня 2018 року про порушення провадження, 09 жовтня 2018 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, 05 листопада 2018 року про відкладення розгляду справи по суті, у справі, вбачається, що даний лист до суду повернуто установою зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" на відділенні. З указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду відповідачем та повернення її до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання" є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність. Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судових засідань. Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Заяви та клопотання у справі

Будь-яких заяв чи клопотань до суду від учасників процесу не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07 вересня 2018 року відкрито провадження у справі 918/579/18, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 жовтня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 05 листопада 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 листопада 2018 року відкладено розгляд справи по суті на 26 листопада 2018 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин

Рішенням Рівненської міської ради від 31 березня 2016 року № 435 відповідачу надано в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 5 546 м2 на вул. Київська, 94-в, для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для будівництва та обслуговування виробничої бази з виробництва будівельних і дерев'яних виробів та конструкцій).

На підставі вищевикладеного рішення міської ради, між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 20 травня 2016 року № 15229812 (далі - договір, договір оренди).

У відповідності до п. 1 зазначеного договору ОСОБА_3 (Рівненська міська рада) на підставі рішення Рівненської міської ради від 31 березня 2016 року № 435, надає, а орендар (Приватне підприємство "Тарон") приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для будівництва та обслуговування виробничої бази з виробництва будівельних і дерев'яних виробів та конструкцій), яка знаходиться в м. Рівне, на вул. Київська, 94-в.

Згідно пункту 2 договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5 546 м.кв. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Кадастровий номер: :01:035:0005. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна. В оренду передається земельна ділянка.

Відповідно до п. 8 договору оренди визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору ОСОБА_4 має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі ОСОБА_4 повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово ОСОБА_3 про намір продовжити його дію.

Земельна ділянка площею 5 546 м.кв. на вул. м. Київська, 94-в, передана в оренду від Рівненської міської ради для ОСОБА_1 підприємства "Тарон", що стверджується актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

03 липня 2018 року Рівненська міська рада направила для відповідача пропозицію щодо укладення додаткового договору, в додатках до якого долучила три примірники додаткового договору для підпису.

Вищезазначеним додатковим договором Рівненська міська рада запропонувала для ОСОБА_1 підприємства "Тарон" викласти пункти, щодо нормативної грошової оцінки та розміру орендної плати у новій редакції, у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки та коефіцієнту.

Вищезазначена пропозиція залишена позивачем без відповіді та задоволення.

Докази відхилені судом

Докази надані сторонами для суду не відхилялися.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду

В позовній заяві від 06 вересня 2018 року позивач звернувся із позовом до відповідача, в якому просить суд визнати укладеним додатковий договір у редакції позивача, яка викладена у прохальній частині позовної заяви та додатках до позову, позивач вважає, що відповідач ухиляється від обов'язку укласти відповідний додатковий договір до Договору оренди землі.

При проведенні нормативно-грошової оцінки даної земельної ділянки та видачі розрахунку розміру орендної плати коефіцієнт, який характеризує фукнціональн6е використання земельної ділянки, прийняти в розмірі 0,5 (на період будівництва).

Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, яким затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, коефіцієнт у розмірі 0,5, передбачений для земель, зайнятих поточним та відведених під майбутнє будівництва - відсутній.

Як свідчать матеріали справи, Держгеокадастром Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Міскрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Відділом у м. Рівному надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05 червня 2018 року № 1848 згідно якого, земельна ділянка по вул. Київська, 94-в, площею 5 546 м.кв., кадастровий номер :01:035:0005, нормативна грошова оцінка зазначеної ділянки становить 2 360 292 грн. 28 коп.

Таким чином, суд встановив, що компетентним органом надано інформацію про нормативну грошову оцінку орендованої відповідачем земельної ділянки по договору оренди землі, згідно якої, станом на дату вирішення спору нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки складає 2 360 292 грн. 28 коп.

Враховуючи, що нормативно грошова оцінка землі використовується для визначення розміру орендної плати (ст. 289 ПКУ), а розмір орендної плати є істотною умовою договору, тому вказівка у договорі оренди (відповідно до змін, внесених додатковим договором) на нормативну грошову оцінку землі в розмірі 927 787 грн. 84 коп. суперечить дійсному розміру нормативної оцінки, встановленої компетентним органом станом на час розгляду справи.

Пунктом 13 договору встановлено, що розмір орендної плати може змінюватися Орендодавцем в односторонньому порядку. Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал. Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни нормативної грошової оцінки.

Як унормовано ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що передбачивши умови про перегляд розміру орендної плати в разі зміни нормативної грошової оцінки землі у договорі, сторони, тим самим погодили можливість таких змін, в розумінні ст. 651 ЦК.

Також суд враховує, що зі зміною нормативної грошової оцінки землі з 927 787 грн. 84 коп. на 2 360 292 грн. 28 коп. розмір орендної плати змінюється з 27 833 грн. 64 коп./на рік на 70 808 грн. 77 коп./на рік, що відповідає 3,0 % ставці орендної плати. Розмір же орендної плати є істотною умовою договору.

Відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів, щодо відповіді на пропозицію, надіслання протоколу розбіжностей або підписання додаткового договору.

Отже, відповідач безпідставно не приймає запропоновані позивачем зміни до діючого договору оренди землі та ухиляється від укладення додаткової угоди.

Отже відповідно до ст. ст. 3, 11 Цивільного кодексу України, ст. ст. 152, 154 Земельного кодексу України порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Умови запропонованої позивачем додаткової угоди відповідають приписам діючого законодавства та зводяться виключно до приведення істотних умов договору оренди землі від 31 березня 2016 року у відповідність до вимог земельного та податкового законодавства згідно зі змінами нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Від цього залежить і обрахунок орендної плати згідно п. 9 договору, що збільшує надходження до місцевого бюджету.

Відтак, вимоги позивача до відповідача про визнання укладеним додаткового договору про внесення змін до договору оренди, є законними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем, тому враховуючи усе викладене вище у сукупності, суд прийшов до висновку що даний позов підлягає задоволенню.

Одночасно суд зауважує, що у випадку прийняття господарським судом відповідного рішення про визнання укладеною додаткової угоди, остання вважається укладеною з моменту набрання законної сили таким рішенням господарського суду і на умовах, зазначених у цьому рішенні. Також положення додаткової угоди застосовуються з моменту набрання законної сили таким рішенням господарського суду.

Джерела права й акти їх застосування

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України містять перелік способів захисту особистих немайнових або майнового права та інтересів, якими є: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 13 Конституції України закріплено обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Згідно з ст. 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зазначені положення Конституції України реалізовані у ст. 15 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також у статті 20 ГК України, згідно з якою держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з приписами ст. ст. 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 Закону орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору.

У відповідності до ст. 289 Податкового кодексу для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно ст. 271 вказаного кодексу базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 181 Господарського кодексу України, сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором..

Статтею 35 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються в судовому порядку.

Порушені права та інтереси позивача

Відповідно до п. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме - заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Суд констатує, що спір про визнання укладеним додаткового договору у зв'язку із зміною істотних умов цього договору та ігнорування відповідачем пропозиції щодо укладання договору, відноситься до юрисдикції господарського суду. Позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом, оскільки через неправомірне ухиляння відповідача у підписанні додаткового договору оренди земельної ділянки, порушене право позивача, яке полягає в своєчасному та повному отриманні орендної плати по договору оренди земельної ділянки.

Судові витрати

Згідно частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

По справі в якості судових витрат заявлено оплату судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп., оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати укладеним (з моменту набрання рішенням законної сили у даній справі) додатковий договір про внесення змін до договору оренди землі від 20 травня 2016 року (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки від 01 січня 2016 року № 15229812) у наступній редакції:

ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР

про внесення змін до договору оренди землі

від 20 травня 2016 року (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки від

01 липня 2016 року № 15229812)

місто Рівне, ________________________________________________________

Рівненська міська рада (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, ), далі у тексті Орендодавець, в особі міського голови ОСОБА_5, який діє на підставі ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, з одного боку, та Приватне підприємство "Тарон" (місцезнаходження: м. Рівне, вул. Київська, 94-в, ), далі у тексті Орендар, в особі ______________________________________ - з другого, уклали ці зміни про наступне:

Керуючись Законом України "Про оренду землі", рішенням Рівненської міської ради від 19 жовтня 2017 року № 3427, на підставі розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-04/134, Сторони домовились внести зміни до договору оренди землі від 20 травня 2016 року (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки від 01 липня 2016 року № 15229812) та окремі його пункти викласти в наступній редакції:

п. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 05 червня 2018 року становить: кадастровий номер земельної ділянки :01:035:0005 - 2 360 292 грн. 28 коп. (два мільйони триста шістдесят тисяч двісті дев'яносто два грн. 28 коп.) - витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1848 від 06 червня 2018 року, виданий Відділом у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

п. 9. За оренду земельної ділянки ОСОБА_4 сплачує ОСОБА_3 орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 70 808 грн. 77 коп. (сімдесят сім тисяч вісімсот вісім грн. 77 коп.), що становить 3,00 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-04/134, виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідно до протоколу № 8 від 19 червня 2018 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

Цей додатковий договір укладено у чотирьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у ОСОБА_3, другий видається ОСОБА_4, третій - органу, який провів його державну реєстрацію, а четвертий - Відділу у м. Рівному Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Реквізити сторін

ОСОБА_3: ОСОБА_4:

Рівненська міська рада Приватне підприємство "Тарон"

м. Рівне, вул. Соборна, 12-а м. Рівне, вул. Київська, 94-в

Підписи сторін

ОСОБА_3 ОСОБА_4 _________________________

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Тарон" (33027, м. Рівне, вул. Київська, 94-в, код 30398014) на користь Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, код 34847334) - 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст. ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 28 листопада 2018 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12 А);

3 - відповідачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Київська, 94 В).