ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.2018 Справа № 905/1023/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Конько В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь

про стягнення заборгованості у розмірі 288267,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Заруцький Р.М. - за довіреністю;

від відповідача: Панченко Ю.В. - за довіреністю.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 288267,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем належним чином не виконані умови договору про надання послуг №16000795 від 04.07.2016 щодо оплати послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.05.2017 порушено провадження по справі № 905/1023/17.

04.07.2017 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує з підстав недоведеності позивачем факту надання послуг та направлення на адресу відповідача рахунків,

04.07.2017 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить відстрочити виконання рішення суду на 3 роки з дня прийняття судом рішення по даній справі.

Розгляд справи зупинявся та поновлювався.

Ухвалою суду від 16.10.2018 поновлено провадження у справі №905/1023/17, призначено справу №905/1023/17 до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.11.2018 суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018 об 11:40год.

В судовому засіданні 22.11.2018 представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

04.07.2016 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мединський і К (Виконавець) та відповідачем, Приватним акціонерним товариством "Єнакієвський металургійний завод" (Замовник) укладено договір про надання послуг №16000795, згідно з п.1.1. якого у порядку та на умовах, передбачених цим договором, Виконавець зобов'язується за замовленням Замовника надати послуги по вивантаженню та завантаженню товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) Замовника, а Замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

У розділі 2 договору про надання послуг передбачено, що послуги надаються виконавцем у наступні строки: початок - за домовленістю сторін, закінчення - 31.12.2017.

Здача-приймання наданих послуг оформлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (п.4.1 договору).

За умов п.5.3 договору вартість послуг, наданих за цим договором, оплачується Замовником протягом 60 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від Виконавця рахунку на оплату.

На виконання умов договору позивачем надавались послуги по вивантаженню та завантаженню товарно-матеріальних цінностей Замовника, послуги зберігання ТМЦ та послуги по охороні вагонів, в докази чого надав акти здачі-приймання виконаних послуг №ГОМК0000120 від 06.01.2017 на суму 3407,83грн, №ГОМК0000121 від 06.01.2017 на суму 8421,12грн, №ГОМК0000138 від 06.01.2017 на суму 1016,40грн, №ГОМК0000139 від 06.01.2017 на суму 1016,40грн, №ГОМК0000140 від 06.01.2017 на суму 3508,51грн, №ГОМК0000141 від 06.01.2017 на суму 1016,40грн, №ГОМК0000142 від 06.01.2017 на суму 1016,40грн, №ГОМК0000143 від 06.01.2017 на суму 1016,40грн, №ГОМК0000460 від 13.01.2017 на суму 5792,90грн, №ГОМК0000546 від 13.01.2017 на суму 12315,48грн, №ГОМК0000584 від 17.01.2017 на суму 1703,40грн, №ГОМК0000585 від 17.01.2017 на суму 2580,60грн, №ГОМК0000641 від 24.01.2017 на суму 140,84грн, №ГОМК0000642 від 24.01.2017 на суму 2897,03грн, №ГОМК0000643 від 24.01.2017 на суму 324,31грн, №ГОМК0000645 від 24.01.2017 на суму 1577,28грн, №ГОМК0000657 від 24.01.2017 на суму 3445,45грн, №ГОМК0000658 від 24.01.2017 на суму 8345,83грн, №ГОМК0000750 від 24.01.2017 на суму 4531,56грн, №ГОМК0000751 від 24.01.2017 на суму 2370,78грн, №ГОМК0000811 від 31.01.2017 на суму 7223,62грн, №ГОМК0000812 від 31.01.2017 на суму 5312,22грн, №ГОМК0000813 від 31.01.2017 на суму 21,26грн, №ГОМК0000814 від 31.01.2017 на суму 9126,96грн, №ГОМК0000815 від 31.01.2017 на суму 9004,80грн, №ГОМК0000816 від 31.01.2017 на суму 6032,69грн, №ГОМК0000817 від 31.01.2017 на суму 2872,15грн, №ГОМК0001080 від 07.02.2017 на суму 5415,66грн, №ГОМК0001081 від 07.02.2017 на суму 2230,73грн, №ГОМК0001082 від 07.02.2017 на суму 5410,34грн, №ГОМК0001083 від 07.02.2017 на суму 4439,69грн, №ГОМК0001084 від 07.02.2017 на суму 7182,84грн, №ГОМК0001085 від 07.02.2017 на суму 10055,16грн, №ГОМК0001086 від 07.02.2017 на суму 4740,04грн, №ГОМК0001087 від 07.02.2017 на суму 5346,23грн, №ГОМК0001088 від 07.02.2017 на суму 3225,35грн, №ГОМК0001089 від 07.02.2017 на суму 1901,04грн, №ГОМК0001893 від 06.03.2017 на суму 74518,69грн, №ГОМК0001894 від 06.03.2017 на суму 44510,15грн, №ГОМК0002122 від 14.03.2017 на суму 13252,66грн.

Всього за перерахованими актами здачі-приймання виконаних послуг ТОВ "Мединський і К" надано послуг на суму 288267,20грн.

В актах здачі-приймання виконаних послуг є посилання на договір про надання послуг №16000795 від 04.07.2016, акти підписані сторонами без заперечень.

Акти здачі-приймання виконаних послуг підписані з боку відповідача комерційним директором ОСОБА_3, який підписав договір про надання послуг №16000795 від 04.07.2016 на підставі довіреності №73/5-69 від 12.05.2016, доказів того, що комерційний директор ОСОБА_3 не мав повноважень на підписання актів суду не надано.

З вищевикладеного, суд розглядає вищезазначені акти як докази надання позивачем послуг відповідачу за договором №16000795 від 04.07.2016 на суму 288267,20грн.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п.5.3 договору вартість послуг, наданих за цим договором, оплачується Замовником протягом 60 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг та отримання від Виконавця рахунку на оплату.

До матеріалів справи позивачем надані рахунки-фактури за договором №16000795 від 04.07.2016.

Відповідач у відзиві заперечив факт отримання рахунків-фактур за договором №16000795 від 04.07.2016.

За своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність доказів направлення рахунків-фактур на адресу відповідача не звільняє відповідача від обов'язку сплатити надані послуги.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надав послуги, передбачені умовами договору, що підтверджується матеріалами справи, проте, в порушення умов договору, відповідач оплату за вказані послуги не здійснив, протягом розгляду справи відповідач доказів погашення заборгованості за договором суду не надав, у зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 288267,20грн. підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 3 роки з дня прийняття рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною третьою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно положень ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як встановлено, в обґрунтування свого клопотання про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області по справі відповідач посилається на наявність обставин, що ускладнюють повне та негайне виконання рішення суду, зокрема: знаходження підприємства в зоні проведення антитерористичної операції, захоплення виробничих потужностей, майна та первинної документації підприємства, перебування останнього у дуже скрутному становищі, відсутність коштів для погашення суми заборгованості перед позивачем.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем до справи надано звіт про фінансовий стан на 31.03.2017 та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

За висновками суду, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зокрема, за доданими відповідачем до справи документами відсутні відомості щодо стану рахунків підприємства станом на момент звернення до суду із заявою відстрочення виконання рішення суду, іншого майна, що унеможливлює суд об'єктивно оцінити фінансовий стан підприємства.

Судом також прийнято до уваги ті обставини, що відповідачем не визначено способів, обставин, які нададуть змогу виконати судове рішення після закінчення періоду відстрочення.

Таким чином, обставини, якими відповідач обґрунтовує заяву про відстрочку виконання судового рішення, не є винятковими, такими, що дійсно ускладнюють виконання судового рішення, а сам по собі скрутний матеріальний стан відповідача не свідчить про виключність обставин, з яким пов'язується відстрочення виконання рішення.

Крім того, судом встановлено, що прострочення виконання зобов'язання триває більше року та приймаючи до уваги матеріальні інтереси позивача, клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області по справі підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К", м. Дружківка до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод", м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 288267,20 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, пр-т Ілліча, 54, корп.4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К" (86400, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Енгельса, 110, ) заборгованість у розмірі 288267,20грн. та судовий збір в сумі 4324,01грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційної інстанції через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 22.11.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2018.

Суддя Г.Є. Курило