ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 року м. Дніпро Справа № 904/1787/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 р.

( суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст рішення складено 02.07.2018 р. )

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства

"Покровський гірничо-збагачувальний комбінат",

м. Покров, Дніпропетровська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

виробничо-комерційної фірми "Вітлюс",

м. Дніпро

про стягнення 243 600 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" на свою користь 243 600 грн. штрафних санкцій.

В обгрунтування позовних вимог, Позивач посилається на неналежне виконання умов договору в частині поставки товару.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 р. у справі № 904/1787/18 позов задоволений, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" 243 600 грн. штрафних санкцій та 3 654 грн. судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення вказаної грошової суми, оскільки Відповідачем порушено умови договору № Т3580/05, щодо строків поставки товару, визначених в ньому.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що поставка товару неналежної якості, яка була здійснена відповідачем 19.07.2017 р., не може розглядатися, як належне виконання зобов'язання за договором. Тобто, фактична поставка товару була здійснена лише 05.02.2018 р.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, якою просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування апепляційної скарги Скаржник вказує, на те, що Товар фактично був поставлений ТОВ «ВКФ «ВІТЛЮС» - 19.07.2017 р., що підтверджується низкою документів і сам Позивач його не заперечував у своїй Претензії, Відповіді на відзив, поясненнях на заперечення відповіді на відзив, наступних поясненнях, але судом не було застосовано ст. 664 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

Водночас, на думку Скаржника, судом першої інстанції не правильно застосовано норми матеріального права, оскільки фактично між сторонами виникли правовідносини, які стосуються порушення строків заміни товару неналежної якості. Відповідальність за порушення строку заміни Товару, встановленого п. п. 5.4., 5.5. Договору, передбачена Розділом 11 «Відповідальність сторін», вище зазначеного Договору, а саме п. 11.13., яким передбачено, що у разі порушення строку заміни товару, встановленого п. п. 5.3., 5.4., 5.5. Договору, Покупець має право вимагати від Постачальника в термін до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або не відповідного асортименту товару. Тобто, в Договорі є спеціальна норма, яка регулює відповідальність Постачальника за порушення строків заміни Товару.

При цьому Скаржник зазначає, що судом першої інстанції було стягнуто загалом 243 600, 00 грн., що перевищує навіть вартість поставленого Товару. При цьому ТОВ «ВКФ «ВІТЛЮС» виконав свій обов’язок по заміні товару і поставив товар належної якості. Тобто Позивачем по справі не було понесено ніяких збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу, ПАТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" просить рішення Господарського суду Дніпропетровської обл. від 25.06.2018 р. у справі № 904/1787/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 р. поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження у справі № 904/1787/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 р. Зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 01.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017р. № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 р. припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Дніпропетровським апеляційним господарським судом, справа № 904/1787/18 передана до Центрального апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Відповідно до частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 р., колегією суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П., прийнято до свого провадження справу № 904/1787/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018р. Розгляд апеляційної скарги призначено на 22.11.2018 р.

У судовому засіданні 22.11.2018 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.12.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Вітлюс" ( Постачальник ) та публічним акціонерним товариством "Орджонікідзевський ГЗК", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" ( Покупцець ) укладено Договір поставки № Т3580/05, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов’язався передати у власність Покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції та послуг вказуються в Специфікаціях до договору, які є його невід’ємною частиною, а Покупець зобов’язався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 3.1. договору, Постачальник зобов’язується поставити Покупцеві товар на умовах та у спосіб, визначений у Специфікаціях ( Додатках ) до цього договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

П. 3.3 договору, сторони узгодили, що разом з товаром Постачальник зобов'язаний надати Покупцю наступні оригінали документів оформлених на державній мові та відповідно до вимог п. 2.4 Положення про документальні забезпечення записів у бухгалтерському обігу, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95: рахунок (рахунок - фактура) (оригінал на державній мові); видаткова накладна на відпуск товару (оригінал на державній мові); акт приймання-передачі товару (згідно додатку 2 договору); залізнична накладна (оригінал), за умови поставки залізничним транспортом або товарно-транспортну накладна (оригінал), за умови поставки вантажним автотранспортом, оформлено відповідно до чинних нормативних документів України; сертифікати якості виробників товару, а також інші документи згідно з п. 2.3 договору (оригінали або належним чином завірені копії); копії сертифікату походження товару СТІ на мові країни-виробника, завірену печатку постачальника (у разі необхідності); у разі, якщо товар підлягає сертифікації - сертифікат походження і відповідності по системі сертифікації УкрСЕПРО, гігієнічний, екологічний сертифікат, а також інші сертифікати згідно чинного законодавства України (оригінал або належним чином завірені копії); документи, надання яких обумовлено в специфікаціях (додатку) до договору.

Якщо зазначені у п. 3.3. договору документи складені з порушенням вимог чинного законодавства для складання таких документів, якщо найменування та/або якісні та кількісні характеристики товару зазначені в таких документах не відповідають найменуванню та/або кількісним характеристикам поставленого товару, Покупець вправі відмовитися від прийняття товару без надання пояснень ( п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 3.6. договору, зобов’язання Постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними в момент підписання Покупцем акту приймання-передачі товару.

Згідно з п. 4.1 договору загальна вартість товару становить суму партії товару по всіх специфікаціях до цього договору.

П. 4.2 договору, сторонами встановлено, що ціна кожного найменування товару, його марка, вид, сорт, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується в специфікації до нього.

24.03.2017 р. сторони підписали Специфікацію до договору № Т3580/05 від 27.12.2016 р. ( Додаток № 8 ), згідно якої домовились про поставку товару – шин М-7539.00 в кількості 20 шт. за ціною 10 000,00 грн. за одиницю, що в загальні сумі складає 240 000,00 грн.

П. 2 Специфікації сторони визначили умови поставки, а саме: DDP, склад ПАТ "ОГЗК", м. Покров ( м. Орджонікідзе ) згідно з Правилами Інкотермс.

У п. 5 Специфікації сторони узгодили строк поставки товару, яка повинна бути здійснена Постачальником на протязі 30 календарних днів з дати відкриття акредитиву.

Як вбачається із матеріалів справи, акредитив № 600U/UAN/5553 було відкрито 24.05.2017 р. ( а. с. 16-17 ), а отже, товар мав бути переданий Покупцю до 23.06.2017 р. включно.

19.07.2017 р. за видатковою накладною № 390 Постачальник здійснив поставку товару на адресу Покупця ( а. с. 30 ). Зазначена накладна зі сторони Покупця не підписана, оскільки при прийманні товару комісією Позивача були виявлені невідповідності товару умовам договору № Т3580/05, про що 20.07.2017 р. складено акт № 1132 приймання ТМЦ ( а. с. 94 ).

П. 5.3. договору передбачено, що у разі виявлення Покупцем під час приймання товару невідповідності кількості та/або якості або асортименту чи будь-яким іншим умовам договору, то Покупець має право відмовитися від прийняття товару та розірвати договір або діяти в наступному порядку: Покупець письмово, в тому числі за допомогою факсимільного чи електронного зв'язку або листом з повідомленням про вручення сповіщає про це Постачальника і вказує термін, в який представник Постачальника повинен прибути на територію Покупця для посвідчення факту невідповідності товару умовам договору, шляхом підписання відповідного акту передбаченого вимогами Інструкції П-6/П-7.

Про факт невідповідності поставленого товару умовам договору, Постачальника повідомлено листом № 2180/05 від 20.07.2017 р., що не заперечується останнім.

08.08.2017 р. комісією ПАТ "Покровський ГЗК" (правонаступником якого є АТ "Покровський ГЗК") за участю представника ТОВ ВКФ "Вітлюс" (Постачальника) складено акт № 39 про приймання продукції виробничо-технічного призначення по якості, яким встановлено факт поставки відповідачем 19.07.2017 р. товару неналежної якості.

Скориставшись правом, передбаченим п. 3.5. договору, Покупець відмовився від прийняття товару, у зв'язку з чим останній 01.09.2017 р. за видатковою накладною № 122 повернений відповідачу ( а. с. 33 ).

П. 5.4. договору передбачено, що у разі невідповідності кількості, якості товару, асортименту та інших характеристик поставленого товару умовам договору сторони складають та підписують відповідний акт. У разі невідповідності якості, асортименту та інших характеристик поставленого товару умовам договору, Постачальник зобов'язується замінити неякісний, невідповідний асортименту та іншим характеристикам товар, на якісний, відповідного асортименту та іншим характеристикам протягом 20-ти календарних днів з дати підписання відповідного акту.

У п. 11.2 договору, за порушення строків поставки товару, сторони передбачили відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, а у разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф в розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Позивач посилається на неналежне виконання умов договору в частині поставки товару, оскільки фактично остання Відповідачем здійснена лише 05.02.2018 р. За несвоєчасну поставку товару Позивачем нараховані передбачені умовами договору штрафні санкції за період прострочення з 24.06.2017 р. по 23.12.17р. в сумі 219 600 грн., що і стало причиною звернення з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, дійшов до висновку, що поставка товару неналежної якості, яка була здійснена Відповідачем 19.07.2017 р., не може розглядатися, як належне виконання зобов'язання за договором, фактична поставка товару була здійснена лише 05.02.2018 р., тобто прострочення щодо поставки товару мало місце більше ніж 30 днів, у зв’язку з чим Позивачем правомірно нараховано штраф, який і підлягає до стягнення.

Відтак, враховуючи нездійснення наразі Відповідачем оплати штрафних санкцій за несвоєчасно поставлену продукцію на загальну суму 219 600 грн. за договором поставки, ПАТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення означеної суми штрафу.

Отже, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до сплати штрафних санкцій за порушення ( прострочення у виконанні ) зобов'язань зі своєчасної поставки, обумовленої в договорі продукції.

Беручи до уваги правову природу укладеного Договору поставки № Т3580/05, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

Беручи до уваги встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах цієї справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України та ст. ст. 173, 174 ГК України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

Як встановлено ч. 1 ст. 265 ГК України, ст. ст. 655, 662 та 663 ЦК України, Продавець зобов'язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Наразі, отримання коштів (штрафних санкцій) за прострочення виконання такого зобов'язання з поставки товару є належним об'єктом судового захисту у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов'язання з боку останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення своєчасної поставки товару за договором, що зумовлює право Позивача у разі несвоєчасної поставки товару на нарахування у відповідності до п. 11.2 договору, за порушення строків поставки товару, штрафу в розмірі 0,5 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення, а у разі продовження прострочення понад 10 календарних днів додатково підлягає стягненню з Постачальника штраф в розмірі 10 % від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Так, беручи до уваги умови п. 5 Специфікації укладеного договору апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що зобов'язання Відповідача з поставки товару повинно було бути виконано останнім у строк до 23.06.2017 р.

Між тим, проаналізувавши надані до матеріалів докази, в тому числі доводи апеляційної скарги щодо дати поставки продукції, враховуючи відомості зазначені в: товарно-транспортній накладній № Р390 від 19.07.2017 р.; видатковій накладній № 390 від 19.07.2017 р.; видатковій накладній № 122 від 01.09.2017 р. на повернення Товару Постачальнику; Претензії вих. №101-238/20 від 30.03.2018 р.; Акті приймання ТМП № 1132 від 20.07.2017 р., в якому зазначається від кого було поставлено товар цією датою, який було поставлено товар цією датою та на підставі яких документів було поставлено товар цією датою, і хто його отримав; Акті №39 від 08.08.2017 р. в якому зазначено, що саме 19.07.2017 р. на склад № 1 СОП ПАТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГЗК» був поставлений товар по Договору № Т3580/05 від 27.12.2016 р. та Додатком № 8 ( Специфікація) від 24.03.2017 р., судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підтвердження матеріалами справи факту прострочення виконання зобов’язання Відповідачем в частині своєчасного поставлення товару Позивачу, а саме здійснення Відповідачем поставки продукції на склад Позивача лише 05.02.2018 р., тобто з простроченням поставки товару більше ніж 30 днів, у зв’язку з чим Позивачем правомірно нараховано штраф, зазначаючи наступне.

Згідно з ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Ст. 663 ЦК України, передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Ст. 664 ЦК України, встановлено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; падання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Договором поставки № Т3580/05 від 27.12.2016 р. та Додатком № 8 (Специфікація) від 24.03.2017 р., п. 3.1. Договору та п. 2 Специфікації, визначено, що Продавець поставляє (умови поставки DDP правила Інкотермс ) Товар на склад Покупця м. Покров. Документи, які підтверджують факт поставки Товару на склад Покупця 19.07.2017 р.: Товарно-транспортна накладна № Р390 від 19.07.2017 р.; Видаткова накладна № 390 від 19.07.2017 р.; Акт приймання ТМЦ № 1132 від 20.07.2017 р.; Акт № 39 від 08.08.2017 р.; Видаткова накладна № 122 від 01.09.2017 р. на повернення Товару Постачальнику; Претензія вих. №101-238/20 від 30.03.2018 р.

Колегія суддів погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, що фактично між сторонами виникли правовідносини, які стосуються порушення строків заміни товару неналежної якості, які регулюються пунктами 5.3 - 5.5. Договору поставки № Т3580/05 від 27.12.2016 р. Відповідальність за порушення строку заміни Товару, встановленого п. п. 5.4., 5.5. Договору, передбачена Розділом 11 «Відповідальність сторін», вище зазначеного Договору, а саме пунктом 11.13, відповідно до якого у разі порушення строку заміни товару, встановленого п. 5.4., Покупець має право вимагати від Постачальника в термін до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або не відповідного асортименту товару.

При цьому п. 11.2., Договору, передбачено, що у разі порушення строків поставки Товару згідно даного Договору Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 0,5 % від суми не поставленого (недопоставленого) Товару за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10 % від суми не поставленого (недопоставленого) Товару»

З огляду на викладене, Постачальник здійснено поставку товару Покупцеві 19.07.2017 р., тобто своєчасно.

Ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем здійснено заміну неякісного товару у відповідності до умов п. 11.13 договору, згідно якого за порушення умов договору щодо якості товару, визначеного умовами договору, Постачальник зобов'язаний в термін до 3 банківських днів після закінчення такого строку заміни штраф у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або не відповідного асортименту товару.

Отже, факт постачання недоброякісного товару та подальша його заміна на якісний Постачальником, що сторонами не заперечується, не спростовує факту первісного надання у розпорядження Покупця товару, визначеного умовами договору, оскільки в даному випадку обставини справи свідчать про реалізацію Покупцем права відмовитись від прийняття товару у зв'язку з порушенням Продавцем умов щодо якості товару, яка обумовлена Договором ( аналогічна правова позиція викладена в постані Верховного Суду від 25.01.2018 р. у справі № 910/12629/17 ).

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже оспорюване прострочення Відповідачем поставки товару під час розгляду справи у суді першої інстанції не доведено Позивачем, а тому стягнення з Відповідача суми штрафу, передбаченого п. 11.2. Договору є безпідставним.

Відтак, висновки місцевого суду щодо визначення моменту поставки і періоду прострочення не відповідають фактичним обставинам справи, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України є достатньою підставою для скасування переглядуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення, що зумовлює і задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що колегією суддів прийнято рішення про задоволення апеляційної скарги, то у відповідності до положень ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 р. у справі № 904/1787/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Вітлюс" суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 5 481 грн. 00 коп., про що видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27.11.2018 р.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя                                                             І. Л. Кузнецова

Суддя                                                                                          Л. П. Широбокова