ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.11.2018

Справа № 910/15344/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” (Черкаська обл., м. Золотоноша)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “112-ТВ”

(м. Київ)

про

визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, визнання інформації такою, що принижує ділову репутацію, зобов’язання спростувати інформацію, стягнення моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” (далі – ТОВ “ЗЛГЗ “Златогор”, позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “112-ТВ” про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, визнання інформації такою, що принижує ділову репутацію, зобов’язання спростувати інформацію, стягнення моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У позові ТОВ “ЗЛГЗ “Златогор” заявило 3 немайнові вимоги: про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності; про визнання вказаної інформації такою, що принижує ділову репутацію ТОВ “ЗЛГЗ “Златогор”; про зобов’язання ТОВ “Телерадіокомпанія “112-ТВ” спростувати зазначену інформацію; а також позивач заявив 1 майнову вимогу про стягнення з ТОВ “Телерадіокомпанія “112-ТВ” моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн.

У якості доказу сплати судового збору за вказані 3 немайнові вимоги та 1 майнову вимогу позивач надав квитанцію № 1-1737К від 15.11.2018 р. на суму 3 524,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову – 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 р. станом на 01.01.2018 р. прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 1 762,00 грн.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 7 048,00 грн. (3 немайнові вимоги * 1 762,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) = 5 286,00 грн.; 1 майнова вимога - не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 1 762,00 грн.).

Отже, надана заявником квитанція № 1-1737К від 15.11.2018 р. на суму 3 524,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору за вказані позовні вимоги у встановленому законом розмірі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте, у порушення зазначених норм позовна заява не містить обгрунтувань щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн.; не вказані обставини про те, в чому саме полягає моральна шкода, завдана позивачу; відсутній обгрунтований розрахунок суми моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивач не надав доказів, що підтверджують завдання відповідачем ТОВ “ЗЛГЗ “Златогор” моральної шкоди на суму 100 000,00 грн.

Отже, при поданні позову заявником не додержано вимог ст.ст. 162, 164 ГПК України щодо належного обгрунтування позовних вимог та надання доказів, на яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Телерадіокомпанія “112-ТВ” про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, визнання інформації такою, що принижує ділову репутацію, зобов’язання спростувати інформацію, стягнення морольної шкоди у сумі 100 000,00 грн. залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю “Золотоніський лікеро-горілчаний завод “Златогор” строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз'яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       Головіна К.І.