ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа№ 925/348/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Коротун О.М.

Хрипуна О.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Півнюк С.Я. довіреність № б/н від 01.11.18

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року (дата складення повного тексту 09.08.2018 р.)

у справі № 925/348/18 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв"

про стягнення збитків у розмірі 47 108,26 грн., -

в с т а н о в и в :

Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення збитків у розмірі 47 108,26 грн., що складаються з вартості об`єму невідпущеного природного газу та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу (а.с. 4-6).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Енергогазрезерв" 2443,55 грн. збитків та 91,40 грн. витрат на сплату судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено (а.с.147-159).

30 серпня 2018 року Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.08.2018 р. у справі № 925/348/18, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог та постановити нове рішення у відповідній частині, яким задовольнити решту позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 р., апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області у справі № 925/348/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

22 жовтня 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.) відкрито апеляційне провадження у справі № 925/348/18, розгляд апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.08.2018 р. у справі № 925/348/18 призначено на 20 листопада 2018 року.

19 листопада 2018 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

20 листопада 2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Агрикової О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду справи №925/348/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Коротун О.М., Хрипун О.О.

20 листопада 2018 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Коротун О.М., Хрипун О.О.

У судовому засіданні 20 листопада 2018 року ТОВ "Енергогазрезерв" надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області у судове засідання 20 листопада 2018 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", чином, що повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 350.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

21 квітня 2017 року між Головним управлінням Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (далі - позивач), як споживачем та ТОВ "Енергогазрезерв" (далі - відповідач), як постачальником, за результатами проведеної згідно із Законом України "Про публічні закупівлі" процедури закупівлі природного газу, укладено Договір на постачання природного газу №С/196-17 (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1 якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу протягом 2017 року природний газ (код ДК 021:2015 - 09123000-7 -(природний газ) в кількості 59185 м. куб. за ціною 384643,31 грн. з ПДВ, що в розрахунку за 1000 м. куб. становить 6498,99 грн., а споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені цим договором (а.с. 9-13).

Згідно з п. 1.4 Договору добові планові обсяги постачання газу визначаються шляхом ділення місячного планового обсягу газу на кількість днів місяця.

Відповідно до п. 3.1.-3,4 Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлені цим договором між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 6498,9 грн. за 1000 м. куб. з ПДВ. Ціна, зазначена у п. 3.2 цього договору, може змінюватися протягом дії договору в порядку, встановленому діючим законодавством України. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором.

За змістом п. 4.1 Договором, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Позивач листом від 16.08.2017 №2335 вимагав підтвердження відповідачем обсягів природного газу на жовтень 2017 р. (а.с. 132-133). Отримання цієї листа підтверджується відбитком штампу, із написом "Вхід.№173/10-01 "04"10.2017р.".

Листом від 23.08.2017 №230/08, посилаючись на договір №С/196-17 і п. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач повідомив позивача про необхідність перегляду ціни газу, що підлягає поставці у вересні 2017 року, у зв'язку із збільшенням на ринку України закупівельної ціни природного газу та запропонував укласти додаткову угоду про збільшення ціни газу (а.с.83).

Позивач листом від 13.09.2017 №2622 у відповідності до п. 2.3 та п. 2.6 Договору замовив відповідачу для постачання у жовтні 2017 року 186 м. куб. природного газу (а.с. 85). Отримання цієї заявки підтверджується відбитком штампу, як містить напис "Вхід. №173/10-01 "04"10.2017 р.".

Листом від 18.09.2017 №2678 позивач відхилив викладену відповідачем у його листі від 23.08.2017 №230/08 пропозицію щодо укладення додаткової угоди про збільшення на вересень 2017 року ціни газу, оскільки вважав, що таке збільшення ціни газу буде суперечити Закону України "Про публічні закупівлі" (а.с. 142).

Листом від 19.09.2017 №190/09 відповідач вдруге запропонував позивачу укласти додаткову угоду про збільшення ціни газу на вересень 2017 року або укласти угоду про розірвання Договору (а.с. 140-141).

Позивач у вересні 2017 року запропонований відповідачем проект додаткової угоди до договору №С/196-17 про збільшення з 01.09.2017 ціни природного газу не підписав, у зв'язку з чим відповідач не погодив з оператором ГТС заявлений листом позивача від 13.09.2017 №2622 обсяг природного газу на жовтень 2017 року, що відповідач визнав у відзиві на позов.

26 вересня 2017 року позивачем отримано від ПАТ "Івано-Франківськгаз" повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, у якому зазначено про необхідність самостійно відключитись від газоспоживання що у випадку отримання станом на 01.10.2017 від оператора ГТС інформації про відсутність або недостатність підтвердженого обсягу природного газу на жовтень (а.с. 42).

02 жовтня 2017 року ПАТ "Івано-Франківськгаз" припинило газопостачання позивача через непогодження відповідачем з оператором ГТС обсягу природного газу для позивача на жовтень 2017 року, що підтверджується актом про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 02.10.2017 (а.с. 44).

03 жовтня 2017 року позивачем направлено відповідачу лист №2856, у якому зазначено про отримання листа ПАТ "Івано-Франківськгаз", яким останнє повідомило про не підтвердження відповідачем обсягів газу для позивача на жовтень 2017 р. (зазначеного у листі №2622) та викладено прохання підтвердити обсяг природного газу на вищезазначений період (а.с. 38).

04 жовтня 2017 року сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору №С/196-17, якою з 01.09.2017 встановили ціну на природний газ у розмірі 7148 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 14).

10 жовтня 2017 року сторони підписали додаткову угоду №2 до договору №С/196-17, якою з 01.10.2017 встановили ціну на природний газ у розмірі 7860 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 16).

17 жовтня 2017 року сторони підписали додаткову угоду №3 до договору №С/196-17, якою з 14.10.2017 встановили ціну на природний газ у розмірі 8646 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. 20).

17 жовтня 2017 року ПАТ "Івано-Франківськгаз" виконало роботи з відновлення газопостачання позивача у зв'язку, що підтверджується трьома атами (за кількістю об'єктів газопостачання) приймання виконаних робіт від 17.10.2017 №00202-0-6-1, №00202-0-7-1 і №00202-0-7-1/1, згідно з якими загальна вартість виконаних робіт з відновлення газопостачання позивача склала 1722 грн. (а.с. 45-46, 47, 48).

Позивач за платіжними дорученнями від 19.10.2017 №452, №453 і №454 перерахував ПАТ "Івано-Франківськгаз" 1722 грн. вартості виконаних робіт з відновлення газопостачання позивача (а.с. 52-54).

23 січня 2018 року позивач надіслав відповідачу претензію від 27.12.2017 №4204, у якій викладено вимогу відшкодувати вартість недовідпущеного у період з 02.10.2017 по 16.10.2017 обсягу природного газу у сумі 45386,26 грн., а також вартість робіт з відновлення газопостачання позивача у сумі 1722 грн. Вказану вимогу обґрунтовано з посиланням на те, що на думку позивача припинення газопостачання у зв'зку з відсутністю номінації на жовтень 2017 р. відбулось з вини відповідача з огляду на неподанням ним документів для підтвердження оператором ГТС необхідного позивачу обсягу природного газу. Розрахунок вартості недовідпущеного у період з 02.10.2017 по 16.10.2017 обсягу природного газу у сумі 45386,26 грн. позивач здійснив виходячи із передбаченого п. 1.3 договору планового обсягу природного газу на жовтень 2017 року (а.с. 35-36, 37). Доказів реагування відповідачем на вказану претензію - матеріали справи не містять.

Позовні вимоги мотивовані з огляду на порушення відповідачем зобов'язання за договором на постачання природного газу щодо несвоєчасного погодження з оператором газотранспортної системи (ГТС) передбаченого договором обсягу природного газу для поставки позивачу у жовтні 2017 року, що призвело до припинення його постачання позивачу у період з 02.10.2017 по 17.10.2017 і завдало позивачу збитки у сумі 47108, 26 грн.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що розмір завданих збитків має обчислюватись із розрахунку планового обсягу поставки природного газу на конкретний місяць, зазначеного у п. 1.3 Договору (1 1700 м. куб.).

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, у відзиві на неї відповідач зазначає, що судом першої інстанції вірно враховано, що розмір завданих збитків має обчислюватись із розрахунку планового обсягу поставки природного газу, зазначеного у заявці позивача.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктами 2, 9 р. ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила) передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов'язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. Підтверджені обсяги природного газу визначаються за правилами, встановленими Кодексом газотранспортної системи, та доводяться споживачу на умовах укладеного між постачальником та споживачем договору постачання природного газу. Постачальник відшкодовує збитки споживачеві за несвоєчасне або в неповному обсязі узгодження з Оператором ГТС підтвердженого обсягу природного газу для потреб споживача за умови дотримання споживачем договору постачання природного газу відповідно до розділу VI цих Правил.

Постачальник зобов'язується в т.ч.: забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених цим договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання (5.2.1. Договору); забезпечувати подання всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного обсягу природного газу (5.2.2. Договору).

Згідно п. 6.3.1. Договору, постачальник несе відповідальність за майнову шкоду, заподіяну споживачеві внаслідок обмеження/припинення постачання газу в пунктах призначення, що здійснене з порушенням установленого законом порядку.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст.22 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ст.611 ЦК України).

Відповідно до пп. п. 4 р. VI Правил відшкодування збитків постачальником споживачу, що не є побутовим, здійснюється у разі якщо підтверджений обсяг природного газу менше планового об'єму (обсягу), визначеного договором постачання природного газу, або несвоєчасно погоджений постачальником з Оператором ГТС на відповідний період (за умови, що споживачем не порушувались зобов'язання за договором постачання природного газу), що призвело до припинення розподілу/транспортування природного газу Оператором ГРМ/ГТС, споживач має право вимагати від постачальника відшкодування вартості або об'єму недовідпущеного природного газу, який обчислюється, виходячи з планового об'єму (обсягу) постачання природного газу, визначеного договором постачання природного газу на відповідний період, з урахуванням періоду припинення газопостачання та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення.

У разі, якщо підтверджений обсяг газу буде меншим планового обсягу, визначеного договором, або несвоєчасно погоджений постачальником з оператором ГТС на відповідний період (за умови, що споживачем не порушувались зобов'язання за договором), що призвело до припинення розподілу природного газу оператором ГРМ, споживач має право вимагати від постачальника відшкодування вартості або об'єму недовідпущеного природного газу, який обчислюється, виходячи з планового обсягу постачання газу, визначеного договором на відповідний період, з урахуванням періоду припинення газопостачання та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення (п. 6.3.4. Договору).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправності поведінки особи; наявності збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданими збитками; вини особи, що завдала збитки.

З укладеного сторонами договору у відповідача виникло зобов'язання щодо постачання позивачу природного газу, для виконання якого відповідач мав погоджувати з оператором ГСМ обсяги постачання газу в т.ч. замовлених позивачем відповідно до поданих ним заявок для їх підтвердження на кожний розрахунковий період (місяць) шляхом подання відповідних документів.

Відповідач несвоєчасно погодив з оператором ГСМ обсяг газу на постачання його позивачу у жовтні 2017 року, що призвело до припинення газопостачання позивача у період з 02.10.2017 р. по 16.10.2017 р.

Доказів порушення позивачем своїх зобов'язань за Договором щодо прийняття і своєчасної та повної оплати природного газу - матеріали справи не містять.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, зокрема, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ухилення позивача у серпні та у вересні 2017 року від укладення запропонованих відповідачем додаткових угод до Договору про збільшення ціни природного газу не є порушенням зобов'язань за договором, оскільки п. 3.3 Договору та п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачають можливість, тобто право, а не обов'язок сторін, змінювати за їх згодою ціну природного газу.

Ні Договір, ні чинне законодавство не передбачають права відповідача на односторонню відмову від виконання своїх зобов'язань через ухилення позивача від укладення запропонованих відповідачем додаткових угод про збільшення ціни.

Отже, відповідач був зобов'язаний погодити з оператором ГСМ обсяг постачання позивачу природного газу на жовтень 2017 року незалежно від того, що позивач ухилявся від укладення запропонованих відповідачем додаткових угод до Договору про збільшення ціни природного газу.

Несвоєчасне погодження з оператором ГСМ обсягів постачання позивачу природного газу на жовтень 2017 року свідчить про порушення відповідачем зобов'язання за договором та про протиправність його поведінки.

Те, що внаслідок несвоєчасного погодження замовлених обсягів на жовтень відбулось припинення газопостачання позивача у період з 02 по 16.10.2017, свідчить про наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданими збитками (які складаються з вартості недовідпущеного у період з 02 по 16.10.2017 обсягу природного газу та вартості робіт з відновлення газопостачання).

Доказів вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання своїх зобов'язань за договором, тобто відсутності вини відповідача - матеріали справи не містять.

Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач зазначає про те, що розмір вартості недовідпущеного газу має обчислюватись із розрахунку планового обсягу поставки природного газу на конкретний місяць, зазначеного у п. 1.3 Договору (1 1700 м. куб.).

Разом тим, колегія суддів зазначає про помилковість таких доводів позивача та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У п. 1.3 Договору визначено планові обсяги постачання газу по місяцях, у т.ч. і у жовтні 2017 року у розмірі 11700 м. куб.

Згідно п. 1 р. ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є в т.ч. наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

За змістом п. 5 р. І Правил, підтверджений обсяг природного газу - об'єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб свого споживача на відповідний розрахунковий період, який підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до абз. 2 гл. 1 р. I Кодексу ГТС підтверджена номінація - підтверджений оператором газотранспортної системи обсяг природного газу замовника послуг транспортування, який буде прийнятий від замовника в точках входу до газотранспортної системи та переданий замовнику в точках виходу з газотранспортної системи у відповідний період.

Постачальник зобов'язаний в т.ч.: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього; забезпечувати подання всіх необхідних документів для підтвердження Оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу за умови, що споживач виконав власні обов'язки перед постачальником, для замовлення необхідного споживачу обсягу природного газу (п. 19 р. ІІ Правил).

При цьому за змістом п.п. 2, 9 р. ІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, за яким постачальник зобов'язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об'ємах (обсягах). Постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період.

Разом з тим, відповідно до п. 1.2 Договору річний максимальний обсяг постачання газу становить 59185 м. куб. Цей обсяг газу є плановим і може зменшуватися залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору постачання газу здійснюється, зокрема, за умови підтвердження в установленому порядку оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача.

При цьому п. 2.3 Договору встановлено, що обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки споживача постачальнику і можуть відрізнятися від обсягів зазначених в п. 1.3 цього договору.

У п. 2.6 Договору зазначено, що зменшення/збільшення/анулювання обсягу газу здійснюється на підставі письмових заявок споживача, які подаються факсимільним зв'язком та/або електронною поштою не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю поставки. Такі заявки є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.7 Договору у разі відсутності письмової заявки споживача, передбаченої п. 2.3 договору, постачальник здійснює постачання природного газу споживачу в обсягах, передбачених п. 1.3 цього договору.

Тобто зазначеними положеннями договору передбачено визначення необхідних для споживача обсягів постачання на конкретний розрахунковий період (місяць), який погоджується постачальником з оператором ГТС та включається до підтвердженої номінації), саме за заявками споживача, які є невід'ємною частиною договору.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що передбачені п. 3.1 Договору обсяги постачання газу застосовуються лише за відсутності заявки щодо обсягу постачання на конкретний розрахунковий період.

Таким чином, передбачені п. 1.3 Договору і планові обсяги постачання природного газу по місяцях, і вказані у заявках позивача обсяги постачання природного газу на конкретний розрахунковий період (які є невід'ємними частинами договору) за своєю суттю є плановими обсягами, тобто передбаченими на майбутнє, тільки у п. 1.3 договору за більший проміжок часу до початку розрахункового періоду, а у заявках споживача - за менший проміжок часу та у більш конкретизованому розмірі.

Враховуючи те, що позивачем подано відповідачу заявку у формі листа від 13.09.2017 №2622 на постачання природного газу в жовтні 2017 року саме в обсязі 186 м. куб., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в силу п. 2.7 Договору передбачений п. 1.3 Договору обсяг постачання газу на жовтень 2017 року застосуванню не підлягає. Відтак для визначення вартості недоодержаного позивачем у період з 02.10.2107 по 16.10.2017 газу слід виходити саме із замовленого заявкою позивача обсягу на жовтень 2017 року у розмірі 186 м. куб.

Таким чином, сума реальних збитків позивача, завданих порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором, становить 2443,55 грн., з яких: 721,55 грн. вартість недовідпущеного у період з 02 по 16.10.2017 природного газу, виходячи із планового обсягу постачання природного газу у розмірі 186 м. куб., визначеного вказаним договором з урахуванням заявки у формі листа позивача від 13.09.2017 №2622, а також 1722 грн. вартості робіт з відновлення газопостачання позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині 2443,55 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06 серпня 2018 року у справі № 925/348/18залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області.

4. Справу №925/348/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.М. Коротун

О.О. Хрипун

Дата складення повного тексту - 21.11.2018 р.