ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 рокуСправа № 912/2846/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/2846/18

за позовом Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, вул. Маланюка, 15, м. Кропивницький, 25015

до відповідача Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25006

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 28 742,31 грн

Представники сторін:

від позивача - Велика С.С., довіреність від 01.08.2018 № 06-35/1587/08;

від відповідача - Колтуцький М.П., довіреність від 25.05.2018 № 04-4/1236;

від третьої особи - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості до Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області про стягнення 28 742,31 грн виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1, у зв'язку з поновленням працівника на роботі за рішенням суду, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має відшкодувати суму коштів допомоги по безробіттю, що виплачена ОСОБА_1 за період з 12.01.2012 по 24.01.2013, на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки останнього поновлено на роботі за рішенням суду.

Ухвалою від 01.11.2018 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 23.11.2018.

Відповідач позовні вимоги заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 04-4/2589 від 09.11.2018, зазначивши, що задоволення позову у даній справі призведе до притягнення відповідача до подвійної відповідальності, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України. При цьому, відповідач вважає, що грошові кошти сплачені як допомога по безробіттю мають бути стягнуті саме з ОСОБА_1, оскільки він не своєчасно повідомив позивача про поновлення його на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У відповіді на відзив відповідача позивач зазначив, що заперечення відповідача не можуть бути прийняті, оскільки стягнення грошових коштів за вимушений прогул та стягнення виплаченого забезпечення в силу норм та приписів законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не є одним і тим же видом юридичної відповідальності.

Крім того, звертає увагу, що предметом даного спору є відшкодування Державною екологічною інспекцією вартості соціальної допомоги по безробіттю, виплаченої Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості ОСОБА_1, у порядку, встановленому ст.ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати здійсненні Державною екологічною інспекцією ОСОБА_1 на підставі рішення суду в порядку ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю, є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед ОСОБА_1 є різними, що не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Також, зазначає, що відповідачем не обґрунтовано належним чином, із посиланням на норми матеріального права, які б передбачали обов'язок громадянина повідомляти центр зайнятості про поновлення його на роботі за рішенням суду, стягнення на його користь кошів за час вимушеного прогулу за минулий період часу, коли він вже не є безробітною особою та не отримує допомогу по безробіттю. Пред'явлення ОСОБА_1 позову до суду про поновлення його на роботі, не позбавляло його ні в якому разі права на отримання допомоги по безробіттю до моменту поновлення на роботі за рішенням суду та не звільняє відповідача від обов'язку компенсувати на підставі ч. 4 ст. 35 Закону вартість фактично здійснених ОСОБА_1 соціальних виплат з моменту реєстрації його як безробітного та до зняття з обліку внаслідок поновлення на роботі за рішенням суду.

Ухвалою від 23.11.2018 господарський суд на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1, оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права та обов'язки.

В судовому засіданніх 23.11.2018 оголошено перерву до 14:00 год 30.11.2018.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Третя особа участь в судовому засіданні не приймала, заявою від 23.11.2018 просила розгляд справи провести без її участі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах (ст. 4 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону, право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд має право, в тому числі стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Пунктом 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Виходячи з положень вказаних норм, умовами для утримання допомоги по безробіттю з роботодавця є факт її виплати безробітному та поновлення цього безробітного на роботі за рішенням суду.

Так, на підставі заяви про надання статуту безробітного від 12.01.2012 (а.с. 11) в період з 12.01.2013 по 24.01.2013 на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості, як безробітний перебував ОСОБА_1.

Зазначене підтверджується наявними в справі матеріалами, а саме: персональною карткою безробітного, витягом з наказів про прийнятті рішення по особі (10-13).

Згідно поданих заяв, наказом від 12.01.2012 № НТ120112, з 12.01.2012 ОСОБА_1 було надано статус безробітного відповідно до п. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", яку розпочато виплачувати з 31.01.2012, наказом від 25.01.2013 № НТ130125 виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 припинена, у зв'язку з закінченням строку виплати відповідно до пп.12 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Наказом від 25.01.2013 № НТ130125 ОСОБА_1 було припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю з 25.01.2013, у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг СЗ відповідно до абзацу 9 пп. 1 п. 20 Порядку: у зв'язку з поданням безробітним письмової заяви про припинення реєстрації.

Постановою Кіровоградського адміністративного суду від 10.04.2012 по справі № 1170/2-а-256/12 визнано протиправними та скасовано наказ Голови комісії з проведення реорганізації міністерства, заступника Міністра Міністерства охорони навколишнього природного середовища України І.Макаренка від 30.12.2011 № 719-о "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області", визнано протиправним та скасовано наказ Голови комісії з проведення ліквідації інспекції - заступника начальника Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 30.12.2011 № 399-о "Про звільнення ОСОБА_1.", поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області та стягнуто з Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2011 по 10.04.2012 з розрахунку 218,2 грн середньоденної заробітної плати за один робочий день з урахуванням індексу інфляції (а.с. 17-20).

Згідно наказу Державної екологічної інспекції України від 07.08.2014 № 265-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1." на виконання постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.04.2012 у справі № 1170/2-а-256/12 скасовано наказ Голови комісії з проведення ліквідації Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 20ю12ю2011 № 399-о "Про звільнення ОСОБА_1."; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області - заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області; визначено ОСОБА_1 приступити до виконання своїх посадових обов'язків з 11.08.2014 року (а.с. 21).

Наказом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 11.08.2014 № 113-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1." визначено: ОСОБА_1 вважати таким, що приступив до виконання своїх посадових обов'язків з 11.08.2014 року (а.с. 22).

Як вбачається з витягу із наказу від 25.01.2013 № НТ130125, позивачем припинено виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду відповідно до пп. 12 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" з 25.01.2013 (а.с. 13).

Згідно довідки позивача, за період з 31.01.2012 по 24.01.2013 ОСОБА_1 виплачено допомогу по безробіття в загальному розмірі 28 742,31 грн (а.с. 28-29).

03.04.2018 директором Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості видано наказ про відшкодування Державній екологічній інспекції у Кіровоградській області суми виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 28 742,31 грн, у зв'язку з поновленням його на роботі за рішенням суду; доручено посадовій особі забезпечити своєчасне відображення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості та суми повернутих коштів (а.с. 23).

03.04.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією № 06-35/751/08 про відшкодування Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області заборгованості в сумі 28 742,31 грн (а.с. 24-25).

У відповідь на претензію позивача Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області листом від 07.05.2018 № 04-3/1081 повідомила, що для надання повної і обґрунтованої відповіді, керуючись частиною 3 статті 222 Господарського кодексу України просила надати всі необхідні документи, які обґрунтовують вимоги (підстави реєстрації та зняття з обліку ОСОБА_1, платіжні документи, що підтверджують виплати ОСОБА_1 та інші документи) та продовжити строк розгляду претензії на один місяць (а.с. 26).

Листом від 15.05.2018 № 06-35/1053/08 позивач надіслав відповідачу копії документів, що підтверджують призначення ОСОБА_1 матеріального забезпечення на випадок безробіття та інформацію про перераховані ОСОБА_1 суми коштів допомоги по безробіттю на його картковий рахунок за період з 12.01.2012 по 24.01.2013 у загальній сумі 28 742,31 грн, який отримано відповідачем 16.05.2018, про що свідчить вхідний штамп (а.с. 27).

Позивач зазначає, що після отримання документів, що підтверджують законність нарахування та перерахування ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 28 742,31 грн, відповідач іншої відповіді на претензію не надав, кошти добровільно позивачу не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження та надавши їм правову оцінку, суд визнав позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з ч. 8 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, що викладена у постанові пленуму ВГСУ від 26.11.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарсько процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначене не може розумітися як вихід за межі позовних вимог.

Дослідивши фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем завдано позивачу позадоговірну майнову шкоду, а тому при вирішенні даного спору вважає за необхідне застосувати відповідні норми матеріального права при збереженні підстав пред'явленого позову, зазначених позивачем, що не є виходом за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Дане правило застосовується і до відшкодування позадоговірної майнової шкоди, визначеної ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На думку господарського суду, позивачем належними, в розумінні ст.ст. 74, 76-77 Господарського процесуального кодексу України, доказами доведено наявність всіх елементів цивільного правопорушення: протиправної поведінки відповідача, наявність наслідків (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та наслідками, що настали.

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок безробіття визначено розділом VII Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В силу приписів ст. ст. 34 - 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в залежності від підстав, з яких застраховані особи втратили заробітну плату та роботу законодавець встановлює відповідальність роботодавців за шкоду, заподіяну Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, а Фонд, в свою чергу, наділений правом стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до вказаних норм права, підставою для утримання з роботодавця виплаченого забезпечення є поновлення на роботі безробітного, а не "рішення суду"

11.08.2014 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області видано наказ № 113-о "Про поновлення на посаді ОСОБА_1.", згідно якого ОСОБА_1 вважати таким, що приступив до виконання своїх посадових обов'язків з 11.08.2014 року (а.с. 22).

Вимогами ч. 1 ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (в редакції, чинній на час прийняття судом рішення про поновлення на роботі ОСОБА_1.) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Отже, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, тобто з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою-підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення.

Разом з тим, відповідно до чинного законодавства, зокрема, ч.2 ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Тобто, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду по справі № 1170/2-а-256/12 від 10.04.2012 підлягала негайному виконанню, проте фактично була виконана відповідачем 11.08.2014.

Пунктами 7, 8, 9 "Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 №7-1, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Таким чином, обов'язок відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю в разі поновлення безробітного на посаді на підставі рішення суду покладається на роботодавця, а в даному випадку, роботодавцем звільненого та поновленого на підставі судового рішення ОСОБА_1 є Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, якою, в свою чергу, рішення позивача (зокрема претензія) щодо повернення коштів не оскаржувалось.

Відповідачем не надано до суду доказів відшкодування позивачу 28 742,31 грн допомоги по безробіттю, сплаченої останнім ОСОБА_1, докази такого відшкодування в матеріалах справи відсутні.

Заперечення відповідача спростовуються вищенаведеними нормами законодавства та встановленими обставинами.

На підставі викладеного, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної екологічної інспекції (вул. Віктора Чміленка, 84/37, м. Кропивницький, 25006, код ЄДР 38037110) на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості (вул. Маланюка, 15, м. Кропивницький, 25015, код ЄДР 22218952, банк одержувача - ГУ ДКСУ Кіровоградської області, МФО 823016, р/р 1003) кошти в сумі 28 742,31 грн - виплачену допомогу по безробіттю, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.11.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.