ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2018 р. Справа № 903/771/18

За наслідками розгляду заяви представника ОСОБА_1 (вх.№01-68/64/18 від 25.10.2018р.) про забезпечення позову у справі

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база"

про стягнення 66396,44 грн.

Суддя Шум М.С.

секретар с/з Кобись Є.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_3 - адвокат

від відповідача: Сорока В.Г.

Встановив: 24.10.2018р. ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельська оптово-торгова база" про стягнення 65322,44 грн. - вартості частини майна у статутному капіталі товариства з урахуванням індексу інфляції, 1074 грн. - 3% річних.

25.10.2018р. позивачем подано заяву(вх.01-68/64/18) про забезпечення позову, в якій просять:

1. До набрання рішенням суду законної сили по даній справі накласти арешт на кошти ТОВ «Ковельська оптово-торгова база», які знаходяться на рахунках іншої особи - «Ковельської оптово-торгової бази Волинської облспоживспілки» в межах ціни позову.

2. До набрання рішенням законної сили по даній справі заборонити ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» завершення ліквідації товариства.

3. Заборонити Приватному нотаріусу Огей Наталії Миколаївні (м. АДРЕСА_1) вносити в ЄДР запис про виключення з реєстру юридичної особи ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» .

Заява обґрунтована тим, що відповідач відчужує усі об'єкти нерухомості за договорами купівлі-продажу Підприємству споживчої кооперації - Ковельській оптово-торговій базі Волинської облспоживспілки, а також тим, що 18.09.2018р. внесено запис про прийняте рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації. Заявник вважає, що такі дії відповідача свідчать про намір в майбутньому не виконувати рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача, оскільки ні майна ні коштів відповідач вже не має.

Ухвалою суду від 29.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання та розгляд заяви позивача про забезпечення позову (вх.01-68/64/18 від 25.10.2018р.) призначено на 20.11.2018р..

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Щодо вимоги про накладення арешту на кошти ТОВ «Ковельська оптово-торгова база», які знаходяться на рахунках іншої особи - «Ковельської оптово-торгової бази Волинської облспоживспілки» в межах ціни позову, слід зазначити, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність на рахунках іншого підприємства коштів саме відповідача, їх розмір та конкретні рахунки, оскільки арешт накладається на рахунки підприємства на яких є кошти в певному розмірі, а не на самі кошти.

Вимоги заявника забезпечити позов шляхом заборони ТОВ «Ковельська оптово-торгова база» завершувати ліквідацію товариства та заборони приватному нотаріусу Огей Н.М. вносити в ЄДР запис про виключення з реєстру юридичної особи не відповідають предмету позову, яким є стягнення коштів.

Окрім цього, заходи забезпечення позову не повинні підміняти способи захисту порушених прав.

Суд не вбачає у діях відповідача та заявником не доведено, що останні спрямовані саме на ухилення від виконання рішення суду.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана заява про вжиття, визначених ними заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, твердження заявника переважно ґрунтується на своїх переконаннях, а не належних та допустимих доказах.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136, 137, 138-140, 234 ГПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1.(вх.№01-68/64/18 від 25.10.2018р.) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 20.11.2018р. та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Суддя М. С. Шум