ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. Справа№ 910/4017/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Лебедєв Ю.В. - адвокат

від відповідача: Халімон С.В. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 13.08.2018, повний текст якого підписаний 15.08.2018

у справі № 910/4017/18 (суддя Мудрий Р.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 9 325 889,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 133-134), заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 884 704,70 грн. та пені в сумі 7 448 292,87 грн. нарахованих за несвоєчасне виконання обов'язків по оплаті наданих за укладеним типовим договором про розподіл природного газу від 29.12.2016 послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2018, повний текст якого підписаний 15.08.2018, у справі № 910/4017/18 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 3% річних в сумі 884 616,24 грн. та пеню в сумі 6 975 670,48 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що:

- факт несвоєчасного виконання відповідачем своїх обов'язків за спірним договором встановлений рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 у справі №910/18740/17;

- під час розгляду справи № 910/18740/17 вимоги про стягнення з відповідача пені та 3 % річних заявлені позивачем у розмірі, меншому за визначений законом;

- позивачем при розрахунку пені за актом приймання-передачі природного газу за березень 2017 року не враховано приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

- позивачем при здійсненні розрахунку заявленої до стягнення суми 3% річних по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року допущено арифметичні помилки, а розрахунки позивача по актах за квітень 2017 року по вересень 2017 року є вірними.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/4017/18 в частині задоволення позову і закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з'ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на ті саме обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі № 910/18740/17 вже було вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав, що і спір, який розглядається судом у справі № 910/4017/18, оскільки позовний період у цих справах однаковий, а предмет позову (вимоги про стягнення пені та 3 % річних) у справі № 910/4017/18 охоплюється предметом позову у справі № 910/18740/17, а відтак, провадження у справі підлягало закриттю.

Крім того, апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що позивач просить стягнути пеню лише за прострочення оплати наданих послуг за березень 2017 року, адже з розрахунку ціни позову вбачається, що позивач проводить нарахування штрафних та інших фінансових санкцій в кожному місяці, починаючи з березня 2017 року і закінчуючи вереснем 2017 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2018 справа № 910/4017/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Скрипка І.М. (головуючий), судді Гончаров С.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 910/4017/18 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 24.10.2018, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

27.09.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на те, що при зверненні до суду у справі № 910/18740/17 позивач не заявляв вимоги про стягнення загальної суми 3 % річних та пені згідно доданого до позову розрахунку, а заявив лише частину вимог в силу ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 № 475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу № 910/4017/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 справа № 910/4017/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою від 29.10.2018 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

- прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/4017/18;

- засідання суду призначено на 27.11.2018 о 15-20;

- встановлено строк для подання пояснень, клопотань, заперечень - до 09.11.2018;

- роз'яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- повідомлено учасників судового процесу, що неявка їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Станом на 27.11.2018 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

З матеріалів справи слідує, що на підставі заяви-приєднання до умов договору (Типового договору) розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 29.12.2016 (а.с. 14) позивач як оператор ГРМ та відповідач як споживач уклали договір розподілу природного газу (Договір), відповідно до умов якого оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 Договору).

Типовим договором визначено, що:

- облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об'єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1);

- оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1);

- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, протягом якого надаються послуги з розподілу природного газу (п. 6.3);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до 01 числа розрахункового періоду. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.6.4 Договору).

З матеріалів справи слідує, що в період з березня 2017 року по вересень 2017 року позивач за укладеним договором надавав відповідачу послуги, за які останній розраховувався несвоєчасно, з огляду на що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги, а також пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Факти приймання-передачі послуг з розподілу природного газу підтверджується відповідними актами приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими їх печатками, - від 31.03.2017, від 30.04.2017, від 31.05.2017, від 30.06.2017, від 31.07.2017, від 31.08.2017 та від 30.09.2017 (а.с. 26-26).

З матеріалів справи слідує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018, у справі № 910/18740/17 позов, який також заявлений в зв'язку з невиконанням умов спірного Договору, задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 5 505 297,44 грн. пені, 659 803,36 грн. 3 % річних, 2 980 376,84 грн. інфляційних втрат, в іншій частині позову відмовлено, провадження у справі № 910/18740/17 у частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в розмірі 130 817 758,94 грн. закрито.

Зі змісту вищевказаного рішення слідує, що при розгляду справи № 910/18740/17 по суті судом встановлено, що:

- за період з березня по вересень 2017 року включно позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 130 817 758,94 грн., а саме: у березні 2017 року - на суму 54 743 490,11 грн. (акт від 31.03.2017), у квітні 2017 року - на суму 18 215 622,17 грн. (акт від 30.04.2017), у травні 2017 року - на суму 16 055 857,87 грн. (акт від 31.05.2017), у червні 2017 року - на суму 7 925 513,46 грн. (акт від 30.06.2017), у липні 2017 року - на суму 14 224 352,01 грн. (акт від 31.07.2017), у серпні 2017 - на суму 13 880 618,58 грн. (акт від 31.08.2017) та у вересні 2017 року - на суму 15 285 011,09 грн. (акт від 30.09.2017). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями Актів приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою, підписаних уповноваженими представниками обох сторін та скріплених відповідними печатками підприємств;

- з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що станом на момент звернення позивача до суду з позовом, у зв'язку з тим, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за вказаний у позові період, у останнього утворилась заборгованість в розмірі 130 817 758,94 грн.;

- в ході розгляду справи відповідачем в повному обсязі погашено основну заборгованість перед позивачем за договором в розмірі 130 817 758,94 грн.

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення у справі № 910/18740/17 набрали законної сили, і факти, встановлені в них, зокрема, факт несвоєчасного виконання відповідачем свого обов'язку по оплаті наданих за укладеним Договором про розподіл природного газу від 29.12.2016 за період з березня по вересень 2017 року послуг, не потребує доведення.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 884 704,70 грн. та пеню в сумі 7 448 292,87 грн.

Суд вказані вимоги задовольнив частково, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

В силу ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Умовами п. 8.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків попередньої оплати за цим договором, споживач сплачує на користь оператора ГРМ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов'язку по оплаті наданих за Договором послуг, є підстави для застосування встановленої вказаними договором та законодавством відповідальності.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом у справі № 910/18740/17 позивачем також були заявлені до стягнення суми пені та 3 % річних.

Так, як слідує з наявної в матеріалах справи копії позовної заяви №3265/09 від 25.10.2017 у справі № 910/18740/17 (а.с. 114-116), позивачем при зверненні до суду з позовом у справі № 910/18740/17 загальний розмір пені по поставках за період з березня по вересень 2017 року був визначений в сумі 12 774 863,94 грн., з яких:

- за березень 2017 в сумі 7 296 566,51 грн. за період з 11.04.2017 по 19.10.2017;

- за квітень 2017 в сумі 2 103 530,07 грн. за період з 11.05.2017 по 26.10.2017;

- за травень 2017 в розмірі 1 495 614,16 грн. за період з 12.06.2017 по 26.10.2017;

- за червень 2017 в розмірі 580 842,42 грн. за період з 11.07.2017 по 26.10.2017;

- за липень 2017 в розмірі 740 445,72 грн. за період з 11.08.2017 по 26.10.2017 року;

- за серпень 2017 в розмірі 427 827,28 грн. за період з 11.09.2017 по 26.10.2017;

- за вересень 2017 в розмірі 157 037,78 грн. за період з 11.10.2017 по 26.10.2017,

однак до стягнення в рамках справи № 910/18740/17 позивачем було заявлено 5 505 297,44 грн., що дорівнює сумі пені за період з 11.05.2017 по 26.10.2017 і на 7 296 566,51 грн. менше за нараховану суму пені (12 774 863,94-5 505 297,44) і дорівнює сумі пені по поставці за березень 2017 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем у справі № 910/18740/17 до стягнення заявлено пеню по актах з квітня по вересень 2017 року включно (2 103 530,07+ 1 495 614,16+580 842,42+740 445,72+427 827,28+427 827,28+157 037,78), а розмір пені, нарахованої по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, не був предметом розгляду у справі № 910/18740/17.

При цьому, суд першої інстанції, врахувавши, що позивачем при розрахунку пені по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року нараховано пеню за 198 днів, тобто без додержання приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, обґрунтовано здійснив перерахунок пені та задовольнив її за уточненим розрахунком суду в сумі 6 975 670,48 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних в сумі 884 704,70 грн. слід зазначити таке.

З виконаного позивачем розрахунку (а.с. 136) слідує, що позивачем розраховано 3 % річних у загальному розмірі 1 544 508,06 грн.:

- за березень 2017 року в сумі 884 704,70 грн. за період з 11.04.2017 по 26.10.2017;

- за квітень 2017 року в сумі 251 550,46 грн. за період з 11.05.2017 по 26.10.2017;

- за травень 2017 року в розмірі 179 491,64 грн. за період з 12.06.2017 по 26.10.2017;

- за червень 2017 року в розмірі 69 708,06 грн. за період з 11.07.2017 по 26.10.2017;

- за липень 2017 року в розмірі 88 862,37 грн. за період з 11.08.2017 по 26.10.2017;

- за серпень 2017 року в розмірі 51 344,41 грн. за період з 11.09.2017 по 26.10.2017;

- за вересень 2017 в розмірі 18 846,42 грн. за період з 11.10.2017 по 26.10.2017.

При цьому, за період з 11.05.2017 по 26.10.2017 сума 3 % річних дорівнює 659 803,36 грн.

Враховуючи, що рішенням суду у справі №910/18740/17 з відповідача на користь позивача стягнуто 3% річних в розмірі 659 803,36 грн., що дорівнює сумі 3 % по актам за квітень-березень 2 017 року, позивач, звертаючись до суду з цим позовом, просить стягнути за відповідача 3 % річних в сумі 884 704,70 грн. (1 544 508,06 - 959 803,36) по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року, стягнення 3% річних за який в справі №910/18740/17 ним не заявлялось.

Як слідує з наявної в матеріалах справи копії позовної заяви №3265/09 від 25.10.2017 у справі № 910/18740/17 (а.с. 114-116), позивачем при зверненні до суду з позовом у справі № 910/18740/17 загальний розмір 3 % річних за актами з березня по вересень 2017 року був визначений в сумі 1 523 058,76 грн., з яких: за період з 11.04.2017 по 19.10.2017 по акту за березень 2017 року - 863 255,39 грн., за період з 11.05.2017 по 19.10.2017 по актах з квітня по вересень 2017 року включно - 659 803,36 грн.

(За уточненим розрахунком суду у справі № 910/18740/17 сума 3% річних за вказаний період дорівнює 1 530 669,21 грн., за період з 11.05.2017 по 19.10.2017 - 666 771,94 грн.)

Позивачем у справі № 910/18740/17 3% річних по актах за квітень - вересень 2017 року за період з 11.05.2017 по 19.10.2017 заявлено в сумі 659 803,36 грн.

Враховуючи, що згідно з вищевказаним уточненим розрахунком суду у справі № 910/18740/17 3% річних за вказаний період дорівнюють 666 771,94 грн., тобто в сумі, білішій за заявлену, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 11.05.2017 по 26.10.2017 задоволено судом у заявленому до стягнення розмірі - в сумі 659 803,36 грн.

Тобто, вимоги про стягнення 3% річних за період з 11.04.2017 по 19.10.2017 по акту за березень 2017 року у справі № 910/18740/17 позивачем не заявлялись і судом не розглядались.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вимагає стягнути з відповідача 3% річних у сумі 863 255,39 грн. за актом за березень 2017 року, нараховані за період з 11.04.2017 по 26.10.2017 (тобто на 7 днів більше, ніж період, заявлений у справі № 910/18740/17 - примітка суду), що, враховуючи, що борг, який виник з поставки березня 2017 року станом на 26.10.2017 продовжував існувати, колегія суддів вважає таким, що не суперечить чинному законодавству.

До того ж, звернення з вимогою про сплату лише частини суми не позбавляє особу права на стягнення решти суми.

За обставин, що склалися, посилання відповідача на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі № 910/18740/17 вже було вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав, що й спір, який розглядається судом у справі № 910/4017/18, оскільки позовний період у цих справах однаковий, а предмет позову (вимоги про стягнення пені та 3 % річних) у справі № 910/4017/18 охоплюється предметом позову у справі № 910/18740/17, внаслідок чого провадження у справі підлягало закриттю, колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи, адже матеріалами справи доведено, що з вимогами про стягнення 3% річних по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року у справі № 910/18740/17 позивач не звертався.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір щодо стягнення 3% річних у цій справі, здійснив перерахунок вимог у цій частині, згідно з яким загальний розмір 3% річних за період з 11.04.2017 по 26.10.2017 дорівнює 1 544 419,60 грн., а не 1 544 508,06 грн., як зазначено позивачем, тому, врахувавши, помилки в розрахунку 3% річних за актом за березень 2017 року (за період з 11.04.2017 по 26.10.2017), виконаному позивачем, та з огляду на обставини, викладені вище, обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за уточненим розрахунком суду в сумі 884 616,24 грн. (1 544 419,60 - 659 803,36). Рішення суду в цій частині залишається без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/4017/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, в тому числі і за звернення з апеляційною скаргою, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/4017/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 у справі № 910/4017/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4017/18.

Повний текст постанови складено: 30.11.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк