ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Справа №902/220/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Тимошенко О.М. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Соколовській О.В.

за участю представників:

ліквідатора ПП "Про -Істейт": Коломієць М.О., (паспорт №НЕ530364)

Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК": адвокат Ільків Соломія Михайлівна, довіреність №10200/195 від 30.08.2018 року)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" адвокат Кривуля Роман Володимирович, (довіреність від 25.04.2018 року), адвокат Гамей Валентин Володимирович (довіреність від 25.08.2018 року)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" - Луценко Роман Олександрович (паспорт НОМЕР_1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. по справі №902/220/18 (суддя Лабунська Т.І., повний текст ухвали складено 21.09.2018 р.)

за заявою Приватного підприємства "Про-Істейт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. у справі №902/220/18 про банкрутство Приватного підприємства "Про-Істейт" в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" №2 від 15.06.2018 р. про визнання грошових вимог до Приватного підприємства "Про-Істейт" в розмірі 5 100 000, 00 грн. та включення до реєстру вимог конкурсних кредиторів у справі №902/220/18 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" від 14.02.2017 року містить ознаки фіктивності, а тому в задоволенні заяви ТОВ "Бізнес Сіті Груп" № 2 від 15.06.2018 року про визнання грошових вимог до ПП "Про-Істейт" в розмірі 5 100 000,00 грн. та включення до реєстру вимог конкурсних кредиторів у справі №902/220/18 слід відмовити.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. у справі №902/220/18 повністю та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" про визнання грошових вимог до Приватного підприємства "Про-Істейт" в розмірі 5 100 000, 00 грн. та включення їх до реєстру вимог конкурсних кредиторів у процедурі ліквідації Приватного підприємства "Про-Істейт" задоволити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала незаконна, необґрунтована та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скражник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про фіктивність договору купівлі-продажу частки у статутному капіталів ТОВ "Кредо-центр" від 14.02.2017 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 року поновлено строк Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. по справі №902/220/18, відкрит апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. по справі №902/220/18 та призначено її до розгляду на 15 листопада 2018 р.

15.11.2018 року від кредитора ТОВ ФК "Поліс" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому доводи апеляційної скарги заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 року розгляд апеляційної скарги відкладався.

В судове засідання 26.11.2018 року з'явились представники ліквідатора ПП "Про-Істейт", Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп".

Інші учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники ліквідатора ПП "Про-Істейт" та Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" підтримали апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп".

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" заперечив проти апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта, кредиторів, ліквідатора, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.05.2018 року до господарського суду Вінницької області звернувся боржник - приватне підприємство "Про-Істейт" із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі № 902/220/18 про банкрутство ПП "Про - Істейт".

Постановою господарського суду Вінницької області від 22.05.2018 року ПП "Про-Істейт" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кмиту Р.І..

29.05.2018 року здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі № 902/220/18 та офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - ПП "Про-Істейт" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Ухвалою суду від 01.06.2018 року припинено повноваження арбітражного керуючого Кмити Р.І., як ліквідатора ПП "Про-Істейт" у справі №902/220/18, ліквідатором боржника призначено Коломійця М.О..

19.06.2018 року від ТОВ "Бізнес Сіті Груп" до суду першої інстанції надійшла заява №2 від 15.06.2018 року (вх. № канц. 02.1-36/315/18 від 19.06.2018 року) про визнання грошових вимог до ПП "Про-Істейт" в розмірі 5 100 000,00 грн. та включення до реєстру вимог конкурсних кредиторів у справі №902/220/18.

Суд першої інстанції розглянувши вище зазначену заяву, надавши оцінку укладеному між ТОВ "Бізнес Сіті Груп" та ПП "Про-Істейт" договору від 14.02.2017 року про купівлю продаж частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" дійшов висновку, що останній має ознаки фіктивного правочину.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Статтею 203 Цивільного Кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчиняться у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочини від імені юридичних осіб вчиняються їх органами, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ч.5 ст. 203 ЦК України, ст. 234 ЦК України фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють його лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину учасники мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.208 ЦК України правочини між юридичними особами вчиняються у письмовій формі.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України також встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

При цьому правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Підписанням тексту правочину стороною (сторонами) здійснюється ідентифікація осіб, забезпечується визначеність того, що певна особа особисто брала участь у вчиненні правочину, посвідчується намір сторони прийняти на себе зобов'язання відповідно до змісту вчиненого правочину.

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Заява кредитора має містити:

найменування господарського суду, до якого подається заява;

ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені);

виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування;

відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог;

перелік документів, які додаються до заяви.

До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи 14.02.2017 року між ПП "Про-Істейт" (покупець) та ТОВ "Бізнес Сіті Груп" (продавець) укладено договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр".

Згідно п.1.1. договору продавець передає у власність покупця частку у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" у розмірі 5 100 000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу товариства, а покупець приймає цю частку та сплачує за неї грошову суму у розмірі та впорядку визначеному договором.

З договору вбачається, що в п.4.2. сторони погодили порядок проведення розрахунків. Зокрема, розрахунок за даним договором здійснюється в наступному порядку - протягом п"яти банківських днів з моменту підписання договору (14.02.2017 року) покупець сплачує продавцю всю суму грошових коштів у розмірі 5 100 000,00 грн.. (т. 2 а.с. 51).

Із заяви та письмових поляснень ТОВ "Бізнес Сіті Груп" вбачається, що ПП "Про-Істейт" всупереч договірним зобов'язанням не здійснив оплату за отриману частку у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" у розмірі 5 100 000,00 грн., тоді як ТОВ "Бізнес Сіті Груп" виконав умови договору, передавши ПП "Про-Істейт" частку у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр", що становить 100% статутного капіталу товариства (т. 2 а.с. 48 - 49, 178 - 179).

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи міститься опис документів від 31.01.2018 року, що надаються ТОВ "Кредо-Центр" державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами установчих документів", підписаний державним реєстратором Лігун О.І., який перевіривши надані документи, пересвідчившись у тому, що вони відповідають закону провів державну реєстрацію змін учасника ТОВ "Кредо-Центр".

З виягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 15.07.2018 року вбачається, що Приватне підприємство "Про-Істейт" є засновником ТОВ "Кредо-Центр" із розміром внеску до статутного фонду 5 100 000 грн..

Серед документів, які містяться в описі та підтверджують дотримання порядку купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства були: реєстраційна картка, довіреність, протокол ТОВ "Кредо-центр", квитанція про сплату збору, договір купівлі-продажу частки, рішення ПП "Про-Істейт" та протокол ТОВ "Бізнес Сіті Груп".

Також до заяви ТОВ «Бізнес Сіті Груп» було додано договір купівлі-продажу. протокол ТОВ «Кредо-центр» №30/01/18 від 29.01.2018 року, рішення засновника ПП «Про-Істейт» №01/17 від 14.02.2017 року та протокол ТОВ «Бізнес Сіті Груп» №11 від 14.02.2017 року, які підтверджують дотримання порядку купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства (т. 2 а.с. 185 - 205).

З вище викладеного вбачається, що договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували фіктивність договору купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" від 14.02.2017 року, зокрема рішення суду про визнання такого договору недійсним.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про фіктивність договору купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Кредо-Центр" від 14.02.2017 року.

Відповідно до ч.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно із п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Бізнес Сіті Груп" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. по справі №902/220/18 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 18.09.2018 р. по справі №902/220/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення

4. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" від 15.06.2018 року №2 (вх. №02.1-36/315/18 від 19.06.2018 року) задоволити.

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Сіті Груп" до Приватного підприємства "Про-Істейт" в розмірі 5 100 000 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів у процедурі ліквідації Приватного підприємства "Про-Істейт".

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "29" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Савченко Г.І.