ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. Справа№ 910/2186/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Разіної Т.І.

при секретарі: Ярмак О.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 13.11.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Киїавтотранссервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 05.06.2018

у справі №910/2186/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Киїавтотранссервіс»

до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення заборгованості у розмірі 423287,21грн.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2018 року Приватне акціонерне товариство «Київавтотранссервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» про стягнення заборгованості у розмірі 423 287,21 грн.,з яких: 391912,72 грн. боргу з оплати робіт, 5508,25 грн. процентів річних, 25866,24 грн. втрат від інфляції, а також відшкодування 6253,69 грн. витрат по сплаті судового збору та 5000,00 грн. витрат на послуги адвоката.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №4/1-05 від 04.05.2017 в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 391912,72 грн., за наявності якої останнім нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2186/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Киїавтотранссервіс» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішення суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував визнання відповідачем факту виконання позивачем робіт за спірним договором та прийняття цих робіт відповідачем в повному обсязі без заперечень.

Справа 3910/2186/18 перебувала у провадженні Київського апеляційного господарського суду.

В подальшому, указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/2186/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2018, справу №910/2186/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко А.І.; судді - Михальська Ю.Б., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №911/158/18 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б., Разіна Т.І., справу №910/2186/18 призначено до розгляду на 13.11.2018.

В судове засідання від 13.11.2018 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 222, вх.. №09.2-04/3620/18 від 07.11.2018).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

04 травня 2017 року між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерне компанія «Автомобільні дороги України» (Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київавтотранссервіс» (Субпідрядник) укладено Договір № 4/1-05 послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, за дорученням генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості) згідно дефектних актів, а генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги після прийняття та оплати послуг замовником - Службою автомобільних доріг у Київській області.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг (ліквідація ямковості).

Пунктом 1.3 Договору передбачено склад та обсяги послуг: згідно затверджених замовником акту дефектів (технічного завдання) та проектної (кошторисної) документації. Розробка проектної (кошторисної) покладається на субпідрядника, кошторисна документація перевіряється генпідрядником та затверджується замовником. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Загальна вартість послуг за цим Договором складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії цього Договору, згідно договірних цін на послуги, які фактично надавалися, та орієнтовно становить 2 000 000,00 грн. з ПДВ, втому числі на дорогах державного (міжнародні, національні, регіональні) значення - 800 000,00 грн. з ПДВ, на дорогах державного (територіального) значення - 500 000,00 грн. з ПДВ, місцевого значення - 700 000,00 грн. з ПДВ. Вартість послуг визначається, як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником (Службою автомобільних доріг у Київській області) послуг (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження сплати за ці послуги від замовника - Служба автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 Договору.

Так, пунктом 4.2 Договору передбачено, що Акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форми № КБ-2в та № КБ-3) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника (Головному інженеру філії, що обслуговує дороги на якій надаються дані послуги) у строк не пізніше ніж за 5 (п'ять) днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом 3 (трьох) днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг. До акту додаються: документи, що підтверджують належну якість послуг, первинні документи, передбачені для даного виду послуг чинним законодавством. В разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів субпідрядник зобов'язується відшкодувати спричинені генпідряднику збитки (витрати).

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили строк надання послуг: протягом 2017р. з урахуванням ч. 3 ст. 631 ЦК України, а в п. 5.2. Договору - місце надання послуг за Договором: автомобільні дороги державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області, згідно затверджених замовником дефектних актів.

Відповідно до п. 5.4. Договору після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний Акт про надання послуг, який оформлюється уповноваженими представниками сторін.

При цьому за умовами пп.5.3.3 Договору послуги вважаються наданими виключно після їх фактичного надання та оформлення документів, зазначених у п.4.1 Договору.

Як визначено в п.5.3 Договору, субпідрядник надає послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та штучних споруд згідно затвердженого акту дефектів (технічного завдання) та проектної (кошторисної) документації, з помісячним або проміжним визначенням і прийняттям видів та обсягів послуг.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2017 року. В разі затримки надходження фінансування до замовника, договір діє до моменту прийняття замовником послуг, наданих до 31 грудня 2017 року (п. 10.1 Договору).

Вказаний Договір підписаний представниками генпідрядника та субпідрядника та засвідчений печатками сторін.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 391 912,72 грн., яку позивач просить стягнути в поданій суду позовній заяві.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження виконання ним підрядних робіт згідно Договору № 4/1-05 від 04.05.2017, а відтак доказів на підтвердження підстав виникнення у позивача заборгованості.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками, вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 33 Господарського кодексу України та §1, 3 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно статтею 875 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 318 Господарського кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Порядок здійснення оплати сторонами узгоджено в розділі IV Договору.

Так, згідно п. 4.1 Договору розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження сплати за ці послуги від замовника - Служба автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами Акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 Договору.

Тобто остаточна оплата належним чином виконаних позивачем робіт обумовлена підписанням відповідних актів приймання - передачі виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт.

На підтвердження виконання робіт з послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення загального користування позивачем надано Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року (форми КБ-3) від 31.07.2017 та Актів приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року (форми КБ-2в) від 31.07.2017 на загальну суму 1 152 902,10 грн. Вказані довідки та акти підписані представниками замовника, генпідрядника та субпідрядника без зауважень, та засвідчені печатками.

На виконання умов Договору, відповідачем платіжним дорученням № 411 від 08.09.2017 здійснено часткову оплату виконаних позивачем робіт в сумі 200 000,00 грн. із зазначенням призначення платежу «за вик. роботи за липень 17 р. зг дог. №53 М-17 від 20.02.2017, № 4/1-05 від 04.05.17 та ф. 3 (К-Святош. ДЕУ) в т.ч. ПДВ…» (копія вказаного платіжного доручення та відповідної виписки банку містяться в матеріалах справи).

В подальшому сторонами було укладено Акт про зарахування зустрічних вимог від 31.08.2017 та Акт звіряння взаємних розрахунків за період: січень2017 р. - січень 2018 р., відповідно до яких заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором становить 391 912,72 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначені вище акти форми КБ-2в та довідки КБ-3 містять посилання на Договір № 53М-17 від 20 лютого 2017 року та найменування об'єкта: «послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг місцевого значення загального користування у Київській області, Києво-Святошинський район, Автодорога 0101313, м. Боярка - Київ-Чоп км0+000-7+300. Договірна ціна».

Разом з тим, у поданому до суду першої інстанції відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував щодо відносин сторін у справі, які виникли відповідно до Договору №4/1-05 від 04.05.2017, не заперечував обсяг виконаних позивачем робіт, вартість яких була затверджена сторонами, шляхом підписання довідок про вартість підрядних робіт Форми № КБ-3 та не заперечував щодо наявності заборгованості перед позивачем за виконані підрядні роботи на суму 391 912,72 грн. Підписання та дійсності Акту про зарахування зустрічних вимог від 31.08.2017 та Акт звіряння взаємних розрахунків за період: січень2017 р. - січень 2018 р. відповідач також не заперечував. Даним підтверджується факт зарахування зустрічних однорідних вимог в розумінні статті 601 ЦК України та визнання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем. Єдиним доводом, як заперечення проти позову, було посилання на те, що відповідач перебуває в стадії процедури санації в межах справи № 44/258-6 про банкрутство ДП «Київське дорожнє управління», порушеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2011, у зв'язку з чим не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих або добровільності їх визнання.

Таким чином, доводи позивача щодо виконання ним робіт за Договором та наявність у відповідача заборгованості за такі роботи, визнаються судом апеляційної інстанції обґрунтованими, а подані на підтвердження позовних вимог докази (Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2017 року (форми КБ-3) від 31.07.2017 та Актів приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017 року (форми КБ-2в) від 31.07.2017, Акт про зарахування зустрічних вимог від 31.08.2017 та Акт звіряння взаємних розрахунків за період: січень2017 р. - січень 2018 р.) належними.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає доведеним неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг/виконаних робіт у строки та порядку, визначені умовами Договору, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за наведеним Договором, яка підлягає стягненню.

З огляду на викладене, висновок Господарського суду міста Києва про відсутність належних та допустимих вчинення сторонами дій, спрямованих на набуття цивільних прав та обов'язків за м №4/1-05 від 04.05.2017 не відповідає дійсним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, з урахуванням того, що судом апеляційної інстанції встановлено порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних позивачем робіт, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 391 912,72 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як зазначалось вище, встановлено прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 25866,24 грн. та 3% річних у сумі 5508,25 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 8500, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

-складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

-часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

-обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

-ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 125/18 від 15.02.2018 про надання правничої допомоги, який укладено між Приватним акціонерним товариством «Київавтотранссервіс» (Клієнт) та Адвокатським об'єднанням «Шевченківська колегія адвокатів м. Києва» в особі адвоката Дзюби В'ячеслава Станіславовича (Виконавець), виконавець зобов'язується здійснювати захист, представництво інтересів Клієнта з правовідносин, що стосуються виконання умов Договору №4/1-05 від 04.05.2018 про надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, укладеного між АТ «Київатотранссервіс» та ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», представництво інтересів клієнта з правовідносин, які пов'язані з господарською справою за позовом АТ «Київатотранссервіс» до ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в Господарському суді м. Києва, Київському апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, в правоохоронних органах, прокуратурі, судах, державних та недержавних установах, організаціях, в тому числі, державній виконавчій службі, у вищезазначених правовідносинах та надавати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства, а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Розділом 3 Договору № 125/18 від 15.02.2018 про надання правничої допомоги встановлено права та обов'язки Клієнта, зокрема, сплачувати Виконавцю гонорар у розмірі і в терміні

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з доданих до позовної заяви та апеляційної скарги доказів, на підтвердження витрат у сумі 85000,00 грн. стягувач надав договір № 125/18 від 15.02.2018 про надання правничої допомоги, платіжних доручень №1062 від 15.02.2018 на суму 5000,00 грн. та №1333 від 22.06.2018, копію акту здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) за Договором про надання правничої допомоги № 125/18 від 15.02.2018, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2030/10 від 25.04.2002, ордери серії КС №089900 від 15.02.2018 та серії КС №089898 від 13.11.2018.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не надано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги через їх неспіврозмірність.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого підлягає скасуванню, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із задоволенням позову слід здійснити перерозподіл судових витрат.

Керуючись статтями 267, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київавтотранссервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2186/18 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/2186/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 03151, м. Київ, вул.. Народного ополчення, 11-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київавтотранссервіс» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул.. Промислова, 2-А, ) 391 912, 72 грн. основного боргу, 5 508, 25 грн. 3% річних, 25 866, 24 грн. інфляційних втрат, 6 253, 69 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 9 523, 97 грн. витрат по сплаті судового забору за подання апеляційної скарги, 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

Матеріали справи № 910/2186/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 281-285 ГПК України.

Повний текст складено: 23.11.2018.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

Т.І. Разіна