ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 листопада 2018 року м. Черкаси справа № 925/61/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: стягувача ОСОБА_1 за довіреністю, боржника (заявника) ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси заяву Золотоніської центральної районної лікарні про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради до Золотоніської центральної районної лікарні про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Золотоніської центральної районної лікарні на користь комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради 421469 грн. 89 коп. боргу, 100721 грн. 68 коп. інфляційних втрат, 10322 грн. 05 коп. 3% річних та 7988 грн. 07 коп. витрат на сплату судового збору.

13.09.2016 року на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року було видано наказ № 925/61/16.

Боржник - Золотоніська центральна районна лікарня в особі свого представника 20.07.2018 за вх. № 21031/18 подав заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16, відповідно до якої просив суд розстрочити виконання рішення на тридцять шість місяців зі щомісячною сплатою присудженого боргу та судового збору рівними частинами.

В обґрунтування заяви боржник зазначив, що Золотоніська центральна районна лікарня є закладом, який фінансується з бюджету, наказ від 13.09.2016 року № 925/61/16 був направлений для виконання до Золотоніського управління Державної казначейської служби України Черкаської області та на підставі цього наказу останнім всі рахунки Золотоніської центральної лікарні, крім захищених, були заблоковані та проводилося безспірне списання коштів, які фактично використовувалися для забезпечення діяльності лікарні. Проте, на заблокованих рахунках недостатньо коштів для виконання наказу суду в повному обсязі, а саме блокування рахунків унеможливлює своєчасно та якісно виконувати лікарнею свої функції. Таким чином, боржник просить суд врахувати те, що Золотоніська лікарня є закладом, який повністю фінансується з державного бюджету України, на початку кожного бюджетного року затверджується кошторис на рік та план використання бюджетних коштів, та з метою забезпечення належного функціонування лікарні, в порядку ст. 331 ГПК України розстрочити виконання рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 у справі № 925/61/16.

Ухвалою суду від 25.07.2018 року заява була призначена до розгляду на 07.08.2018 року.

30.07.2018 року до господарського суду Черкаської області надійшов запит Київського апеляційного господарського суду (вх. № 22163/18) про витребування справи № 925/61/16/18.

Ухвалою суду від 31.07.2018 року розгляд заяви Золотоніської центральної районної лікарні про розстрочку виконання рішення суду від 24.03.2016 року відкладався до повернення матеріалів справи № 925/61/16 до господарського суду Черкаської області.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року заяву Золотоніської центральної районної лікарні про розстрочку виконання рішення суду призначено до розгляду на 20.11.2018 року.

Представник боржника (заявника) у судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення підтримала з підстав, викладених у заяві, представник стягувача проти заяви боржника заперечувала з мотивів її суперечності нормам ст. 331 ГПК України.

Вислухавши пояснення представників боржника та стягувача, дослідивши матеріали справи, заяву боржника та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє заяву з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16, розстрочити виконання якого просить заявник, позов задоволено частково, стягнуто з Золотоніської центральної районної лікарні на користь комунального підприємства Міський водоканал 39 грн. 89 коп. боргу, 100 721 грн. 68 коп. інфляційних втрат, 10 322 грн. 05 коп. 3% річних та 7 988 грн. 07 коп. витрат на сплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 року апеляційну скаргу Золотоніської центральної районної лікарні залишено без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.14 у справі №925/61/16 залишено без змін, а касаційну скаргу Золотоніської центральної районної лікарні залишити без задоволення.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 року задовольнено заяву Золотоніської центральної районної лікарні вх. № 18128 від 07.09.2016 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16 скасувано та прийнято нове рішення яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міський водоканал» Золотоніської міської ради задоволено, рішення господарського суду Черкаської області від 05.03.2018 у справі № 925/61/16 скасувано, заяву Золотоніської центральної районної лікарні про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 у справі № 925/61/16 залишено без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 у справі № 925/61/16 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 року касаційну скаргу Золотоніської центральної районної лікарні залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №925/61/16 залишено без змін, поновлено виконання рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 у справі №925/61/16.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р., розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК (у відповідній редакції), ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З матеріалів справи вбачається, що заявник до своєї заяви надав Кошторис Золотоніської центральної районної лікарні на 2018 рік, План використання бюджетних коштів Золотоніською центральною районною лікарнею на 2018 рік, якими не передбачено виділення коштів за видатками «Обслуговування боргових зобовязань».

Приймаючи до уваги обставини справи, зокрема характер боргових зобовязань, матеріальні інтереси і фінансовий стан сторін, а також те, що сторони є комунальними закладами, боржник є неприбутковою центральною районною лікарняною установою, та враховуючи складність виконання рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду частково, оскільки, за викладених обставин його виконання призведе до більш негативних наслідків для боржника, ніж невиконання для стягувача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Золотоніської центральної районної лікарні від 20.07.2018 року вх. № 21031/18 про відстрочку виконання рішення господарського суду задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 року у справі № 925/61/16 із стягнення з Золотоніської центральної районної лікарні 421469 грн. 89 коп. боргу, 100721 грн. 68 коп. інфляційних втрат, 10322 грн. 05 коп. 3% річних та 7988 грн. 07 коп. витрат на сплату судового збору на 12 місяців зі щомісячною сплатою присудженого боргу та судового збору рівними частинами.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.М. Грачов