ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 Справа № 908/1568/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: Железняк-Кранг І.В., довіреність №б/н від 27.07.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП001566 від 09.02.2018, адвокат

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 у справі №908/1568/18 (суддя Горохов І.С.; ухвалу постановлено у місті Запоріжжя)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкові накладні від операцій з надання послуг постачання електричної енергії згідно договору про постачання електричної енергії №524 від 28.03.2006 на дату отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" коштів на банківський рахунок згідно платіжних доручень: №698 від 09.11.2017 на суму у розмірі 45000,00 грн. (ПДВ 7500,00грн.); №768 від 30.11.2017 на суму у розмірі 60000,00 грн. (ПДВ 10000,00 грн.); №788 від 11.12.2017 на суму у розмірі 20000,00 грн. (ПДВ 3333,33 грн.); №849 від 10.01.2018 на суму у розмірі 55000,00 грн. (ПДВ 9166,67 грн.); №852 від 11.01.2018 на суму у розмірі 10000,00 грн. (ПДВ 1666,67 грн.); №941 від 06.02.2018 на суму у розмірі 100 000,00 грн. (ПДВ 16666,67 грн.); №1057 від 23.03.2018 на суму у розмірі 85000,00 грн. (ПДВ 14166,67 грн.); №1081 від 03.04.2018 на суму у розмірі 100000,00 грн. (ПДВ 16666,67 грн.); №1162 від 02.05.2018 на суму у розмірі 100000,00 грн. (ПДВ 16666,67 грн.); №1260 від 04.06.2018 на суму у розмірі 60 000,00 грн. (ПДВ 10000,00 грн.); №1333 від 03.07.2018 на суму в розмірі 65000,00 грн. (ПДВ 10833,33 грн.); №673 від 02.11.2017 на суму у розмірі 6267,98 грн. (ПДВ 1044,66 грн.); №787 від 11.12.2017 на суму у розмірі 6495,90 грн. (ПДВ 1082,65 грн.); №846 від 10.01.2018 на суму у розмірі 6336,31 грн. (ПДВ 1056,05 грн.); №986 від 22.02.2018 на суму у розмірі 4778,72 грн. (ПДВ 796,45 грн.); №998 від 02.03.2018 на суму у розмірі 5640,18 грн. (ПДВ 940,03 грн.); №1080 від 03.04.2018 на суму у розмірі 3589,54 грн. (ПДВ 598,26 грн.); №1163 від 02.05.2018 на суму у розмірі 6716,22 грн. (ПДВ 1119,37грн.); №1259 від 04.06.2018 на суму у розмірі 9410,45 грн. (ПДВ 1568,41 грн.); №1332 від 03.07.2018 на суму у розмірі 8359,69 грн. (ПДВ 1393,28 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з невиконанням відповідачем положень Податкового Кодексу України, ТОВ "Пожтехніка" не може віднести суму ПДВ в загальному розмірі 126265,80 грн. до складу податкового кредиту відповідного періоду, оскільки відповідач не склав податкові накладні та не здійснив їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" у відкритті провадження у справі до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зобов'язання скласти та зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвала вмотивована тим, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Не погодившись з означеною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" (позивач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 у справі №908/1568/18.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" вказує на те, що з позовної заяви не вбачається підстав для віднесення спору до публічно-правового, висновок суду з цього питання є помилковим.

До того ж, скаржник зауважує, що розгляд справ за участі двох суб'єктів господарювання (юридичних осіб) з зобов'язання вчинити дії з реєстрації контрагентом податкової накладної в ЄРПН відноситься саме до юрисдикції господарських судів, а питання щодо доведеності викладених обставин чи їх спростування, а також обґрунтування позовних вимог вирішується судами під час розгляду справи після відкриття провадження.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2018 відновлено пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 у справі №908/1568/18.

Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин п'ятої, сьомої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вимог вищенаведених правових норм справу №908/1568/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зобов'язання вчинити певні дії передано з Донецького апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №908/1568/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2018 колегією суддів у визначеному складі прийнято до свого провадження справу №908/1568/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 21.11.2018 о 11:50.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду даної справи судом апеляційної інстанції (рекомендоване повідомлення в матеріалах справи а.с.62), але не повідомив суд про причини своєї неявки, колегія суддів не встановила перешкод для розгляду даної справи за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 21.11.2018 представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 21.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" у відкритті провадження у справі до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про зобов'язання скласти та зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як правильно встановив суд першої інстанції, з матеріалів справи вбачається, що позивач, як на підставу позову посилається на укладений між ТОВ "Пожтехніка" та ПАТ "Запоріжжяобленерго" договір про постачання електричної енергії №524 від 28.03.2006, проте, обов'язок складання та реєстрації податкових накладних з цього договору не виникає.

Позивач свої вимоги обґрунтовує приписами Податкового кодексу України, зі змісту якого, вбачається, що відшкодування податку на додану вартість здійснюється державою в податкових правовідносинах між позивачем та державою, а об'єкт дослідження позовних вимог зводиться до з'ясування дотримання відповідачем вимог податкового законодавства щодо належного (своєчасного) оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у позивача можливості відшкодувати податковий кредит.

При цьому, обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства, а проведення відповідних перевірок та встановлення фактів порушення вимог податкового законодавства - є виключною компетенцією Державної фіскальної служби та відповідних податкових інспекцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

За висновком суду першої інстанції з огляду на вищенаведене, об'єкт дослідження по цьому позову, не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових) відносин, і, як наслідок, даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Також за висновком суду першої інстанції, проведення відповідних перевірок та встановлення фактів порушення податкового законодавства, в даному випадку відповідачем вимог скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від операцій з надання за договором послуг постачання електричної енергії, є виключною компетенцією відповідних контролюючих органів (Державної фіскальної служби України, відповідних податкових інспекцій), а відтак господарський суд не може підміняти державний орган і встановлювати факти, які віднесені до компетенції таких органів, зокрема фактів порушення Підприємством вимог податкового законодавства.

Колегія суддів, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з пунктом 201.1. статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню…; дата відвантаження товарів.

Згідно з п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 14.1.181. статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

У пункті 201.10. статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивача, він посилається на існування між сторонами господарських відносин, які виникли із договору про постачання електричної енергії №524 від 28.05.2016, а також вказує, що за період з листопада 2017 по червень 2018 року відповідачем на підставі наданих за цим договором послуг було виставлено позивачу рахунки, які були сплачені позивачем на загальну суму 700000,00 грн., в тому числі ПДВ на загальну суму 126265,80 грн.

Такі обставини свідчать про те, що відповідна податкова накладна, яка має бути складена відповідачем та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, може бути для позивача, як покупця таких товарів/послуг, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, між позивачем та відповідачем існують правовідносини підставою виникнення яких первісно є господарський договір. Отже, й спір, щодо спонукання відповідача виконати вимоги означеного вище податкового законодавства має розглядатись та вирішуватися насамперед в залежності від встановлення судом обставин належного виконання сторонами умов такого договору та виникнення у сторін такого договору відповідних господарських зобов'язань, а відтак є таким, що віднесений до юрисдикції господарських судів.

Наведене вище свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та про порушення норм процесуального права.

При цьому колегія погоджується з доводами позивача, що питання щодо доведеності викладених обставин чи їх спростування, а також обґрунтування заявлених ним позовних вимог вирішується судами під час розгляду справи по суті спору після відкриття провадження.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини одинадцятої статті 280 Господарського процесуального кодексу України невідповідність обставина справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановляння помилкової ухвали, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись повноваженнями суду апеляційної інстанції, зазначеними в пункті 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, оскільки, даний спір підлягає вирішенню в господарських судах України та належить до юрисдикції місцевого господарського суду.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати в сумі 1762,00 грн. на оплату судового збору, понесені позивачем у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, остаточний розподіл яких слід здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 у справі №908/1568/18 - скасувати.

Направити справу №908/1568/18 для продовження розгляду до Господарського суду Запорізької області.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожтехніка" в сумі 1762 грн. 00 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", остаточний розподіл яких здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена - 26.11.2018.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова