ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.11.2018р. Справа №905/2723/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м.Київ, просп.Повітрофлотський, буд.25, ),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, буд.5, ),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А» (49050, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Станична, буд.71, ),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м.Дніпро

про стягнення 22 591,69 грн. страхового відшкодування в порядку регресу,

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 009/юр-13 від 03.01.18р.

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», м.Краматорськ про стягнення 22 591,69 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на те, що всупереч приписам ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем, як страхувальником за полісом №АС/5117311/0509/14 від 28.05.2014р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не було повідомлено страховика про настання страхового випадку, в результаті чого, на думку заявника, у останнього виникло право регресної вимоги до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод».

Відповідач у відзиві №009/юр-1138 від 11.11.2016р. проти задоволення позову заперечував з посиланням на те, що факт настання страхового випадку сторонами не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Відтак, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.11.2016р. у справі №905/2723/16 у задоволенні позову Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» про стягнення 22 591,69 грн. страхового відшкодування в порядку регресу залишено без задоволення.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2017р. попередні судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення від 29.11.2016р. та постанову від 07.06.2017р. суд касаційної інстанції зазначав, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено заперечення відповідача про обмеженість його відповідальності, зокрема, внаслідок необхідності врахування коефіцієнту фізичного зносу при розрахунках суми відшкодування; не надано належної оцінки звіту №17/10/14-1 від 17.10.2014р. щодо вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу ІЖ 27175, д.н. НОМЕР_1; вказано на необхідність залучення в якості третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А», яке отримало страхове відшкодування.

Відповідно до ст.111-12 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла на момент прийняття постанови від 11.12.2017р., вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. Аналогічні за змістом приписи містяться у ч.5 ст.310, ч.1 ст.316 вказаного кодексу в редакції, що діє на теперішній час.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2018р. для розгляду справи №905/2723/16 визначено суддю господарського суду Донецької області Ніколаєву Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.05.2018р. прийнято справу №905/2723/16 до провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Круг А» та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1; запропоновано сторонам подати до суду письмові пояснення із врахуванням вказівок, які містяться в постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2017р. у справі №905/2723/16.

Ухвалою господарського суду від 29.05.2018р. змінено найменування відповідача у справі з Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» () на Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» ().

У поясненнях №009/юр-504 від 02.07.2018р. Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» вказувало, що сума відшкодування вказана у звіті щодо проведення оцінки вартості збитку, заподіяного власнику транспортного засобу ІЖ 27175, д.н. НОМЕР_1, була розрахована з урахуванням коефіцієнта корисного зносу, не була предметом спору та не оспорювалась жодною стороною протягом розгляду справи. Крім того, за твердженням відповідача, факт визнання позивачем суми страхового відшкодування підтверджується сплатою страхової суми у розмірі 22 591,69 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А».

Крім того, відповідно до пояснень №009/юр-732 від 05.09.2018р., Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» на виконання приписів ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» 10.10.2014р. скерувало Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вих.№009/юр-1092/1 від 09.10.2014р., що підтверджується копією списку №905 та квитанцією №8 від 10.10.2014р. внаслідок чого у страховика було достатньо часу для проведення перевірки встановлення обставин ДТП власними силами з метою запобігання необґрунтованих виплат.

У відповіді на відзив №417ПР від 20.09.2018р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» просило суд задовольнити позовні вимоги та не приймати до уваги надані відповідачем при новому розгляді докази направлення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вих.№009/юр-1092/1 від 09.10.2014р. страховику з огляду на те, що вказаний доказ не був наданий відповідачем при первісному розгляді справи.

За результатами автоматизовано розподілу справ між суддями, у зв'язку із перебуванням у відрядженні судді Ніколаєвої Л.В., 30.07.2018р. справу було передано на розгляд судді Сковородіній О.М.

Ухвалою суду від 17.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі №905/2723/16 та призначено розгляд даної справи по суті на 08.11.2018р.

Представники позивача та третіх осіб у судове засідання 08.11.2018р. не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судове засідання 08.11.2018р. зявився, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 08.11.2018р. в порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши вказівки, які наявні у постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2017р., господарський суд встановив:

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», зміст якої кореспондується з нормами ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.1.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Довідкою Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.11.2014р. про ДТП підтверджено, що автомобіль НОМЕР_2, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Круг А», був учасником ДТП 08.10.2014р. в м.Дніпропетровську на перехресті вулиць Щепкіна та Камчатської, в результаті якої отримав пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.11.2014р. у справі №199/9272/14-п (провадження №3/199/3843/14) встановлено: 08.10.2014р. близько 14-30год. в м.Дніпропетровську водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_3, на перехресті вулиць Камчатської та Щепкіна під час руху по другорядній дорозі не надав переваги транспортному засобу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу норм ч.2 ст.1187 вказаного нормативно-правового акту шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як було вказано судом вище, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.10.2014р. близько 14-30год. в м.Дніпропетровську на перехресті вулиць Камчатської та Щепкіна, був ОСОБА_1

Водночас, на момент дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод», що підтверджується копією трудової книжки серії АТ-VІІІ №4190736.

Наразі, 28.05.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та Публічним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» (страхувальник) було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5117311/0509/14, згідно з п.7 якого позивачем забезпечений транспортний засіб марки ЗИЛ 431410, номерний знак НОМЕР_4. Строк дії полісу з 00-00 год. 29.05.2014р. до 28.05.2015р. включно (п.3).

З огляду на наявність обставин страхування цивільно-правової відповідальності власника ЗИЛ 431410, номерний знак НОМЕР_4, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Круг А» (власник автомобіля НОМЕР_2) 09.10.2014р. повідомило страховика про настання страхового випадку, надавши позивачу заяву про виплату страхового відшкодування.

При цьому, за змістом звіту №17/10/147-1 від 17.10.2014р. про проведення оцінки вартості збитку, який спричинено власнику автомобіля НОМЕР_5, 2011 р.в., VIN:Z9Z271750C0031032, колір зелений, тип КТС фургон малотонажний-в, вартість відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу на дату оцінки становить 22 591,69 грн.

З посиланням на поліс страхування №АС/5117311/0509/14 (страхувальник Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод»), позивач склав страховий акт 1 № від 26.03.2015р., у відповідності до якого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 22 591,69 грн.

В той же час, відповідно до розрахунку суми матеріального збитку по справі №, розмір страхового відшкодування на рівні 22 591,69 грн. розраховано наступним чином: 14 985 грн. + 4 657,91 грн. + 6 143,30 грн. * (1 0,52), де:

- 14 985 грн. вартість робіт,

- 4 657,91 грн. вартість матеріалів,

- 6 143,30 грн. вартість деталей, що підлягають заміні,

- 0,52 коефіцієнт зношення деталей.

На підставі платіжного доручення №0013228 від 27.03.2015р. позивач перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А», страхове відшкодування в сумі 22591,69грн.

Відтак, за твердженням позивача, на підставі приписів підп.«ґ» п.1.1. ч.1 ст.38 Закону України №1961-IV від 01.07.2004р. «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у відповідній редакції) після виплати страхового відшкодування він отримав право зворотної вимоги до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» як до особи, відповідальної за завдану Товариству з обмеженою відповідальністю «Круг А» шкоду, оскільки про страховий випадок від 08.10.2014р. страховика було повідомлено лише потерпілою особою.

Згідно з пп.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За змістом ст.38 вказаного нормативно-правового акту страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Разом з цим, суд зазначає, що «причетна до ДТП особа» є не лише особою, що таку ДТП спричинила.

Як свідчать матеріали справи, Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» звернулось до страховика із повідомленням №009/юр-1092/1 від 09.10.2014р., у якому зазначало про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 08.10.2014р. близько 14-30год. в м.Дніпропетровську на перехресті вулиць Камчатської та Щепкіна за участю водіїв ОСОБА_1, який керував автомобілем марки ЗІЛ-431410, державний номер НОМЕР_4, ОСОБА_3, який керував автомобілем ІЖ 2715, державний номер НОМЕР_1. Крім того, страхувальник вказував, що автомобіль марки ЗІЛ-431410, державний номер НОМЕР_4 застрахований згідно генерального договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №393907138/0509/14 від 16.05.2014р., полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5117311/0509/14 від 29.05.2014р.

Вказане повідомлення було скеровано на адресу страховика, посилання на яку наявне у генеральному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №393907138/0509/14 від 16.05.2014р., що підтверджується списком поштових відправлень №905 від 10.10.2014р., який засвідчено штемпелем поштового відділення №5 Краматорськ Донецької області (10.10.2014р.) та підписом працівника вказаного відділення.

Водночас, у відповіді на відзив №417ПР від 20.09.2018р. позивач суд не приймати до уваги надані відповідачем при новому розгляді докази направлення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вих.№009/юр-1092/1 від 09.10.2014р. з огляду на те, що останній не був наданий відповідачем при первісному розгляді справи.

При цьому, господарський суд відзначає, що у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Разом з тим, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Тільки за умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Приписами ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у відповідній редакції), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини 1 статті 991 Цивільного кодексу України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов'язку перед страховиком, зокрема, з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

Згідно зі статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статями 3 і 5 вказаного Законуреалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Наведена правова позиція викладена в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц.

Приписами ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача щодо транспортного засобу марки ЗИЛ 431410, номерний знак НОМЕР_4 на підставі полісу №АС/5117311/0509/14 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна», то саме останнє і є особою, яка прийняла на себе обов'язки страхувальника, який завдав шкоди, внаслідок чого позовні вимоги у даній справі, що заявлені до страхувальника, задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1378 грн підлягає віднесенню на позивача.

Дослідивши докази, які наявні матеріалах справи, керуючись ст.ст.86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Круг А» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про стягнення 22 591,69 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 08.11.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 16.11.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (03049, м.Київ, просп.Повітрофлотський, буд.25, ).

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, буд.5, ).

Суддя О.М. Сковородіна