ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа№ 927/57/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №14/5-2039В від 18.07.2018 (вх. №09.1-04.4/639/18 від 22.10.2018) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 про розстрочку виконання рішення суду

у справі №927/57/18 (суддя - Фесюра М.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз»

про стягнення 5 640 865,51 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Волков А.С., адвокат, довіреність № 14-191 від 10.10.2018

від відповідача - Дороніна О.М., адвокат, довіреність № 007-Др-19-01.18 від 13.04.2018

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про стягнення заборгованості у сумі 5 640 865,51 грн., з яких 4 133 737,28 грн пені за період з 20.01.2015 по 21.12.2015, 252 644,44 грн 3% річних за аналогічний період та 1 254 483,79 грн інфляційних втрат за період з лютого 2015 року по листопад 2015 року, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору від 04.01.2013 за №13-240-В на купівлю - продаж природного газу та додаткових угод до нього.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі №927/57/18 позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 819 594,49 грн пені, 252 303,41 грн 3% річних, 814 061,79 грн інфляційних втрат та 77 463,18 грн судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі №927/57/18 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі №927/57/18 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 Господарським судом Чернігівської області видано наказ про примусове виконання рішення від 19.03.2018.

22.06.18 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про розстроку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.18 у справі №927/57/18 (№Cr007.1-Cr-7191-0618 від 22.06.18).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернігівгаз №Cr007.1-Cr-7191-0618 від 22.06.2018 про розстрочку виконання рішення суду задоволено повністю. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.18 у справі №927/57/18 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернігівгаз на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованості на загальну суму 1 963 422, 87 грн, встановивши строк розстрочення - дванадцять місяців, починаючи з липня 2018 року по 11 червня 2019 року включно; суму щомісячної сплати рівними частинами по 163 618,57 грн; термін щомісячної сплати останній день кожного місяця (для останнього місяця строку розстрочки - 11 червня 2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», 18.07.2018 подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №14/5-2039В від 18.07.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі № 927/57/18/ та прийняти нове рішення про залишення заяви про розстрочку виконання рішення без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом в порушення норм процесуального права завчасно не було повідомлено його про судовий розгляд справи, що призвело до позбавлення сторони права на судовий захист. Також, позивач зазначає, що місцевий господарський суд, задовольняючи заяву про розстрочення виконання судового рішення, не врахував принцип пропорційності та співрозмірності. За твердженнями позивача, відповідач має прибуток, а тому у нього є можливість здійснити погашення усієї суми присудженої судовим рішенням.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2018 колегією суддів у складі: головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів Зеленіна В.О., Мартюк А.І. клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі № 927/57/18 задоволено. Поновлено Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі №927/57/18. Відкрито апеляційне провадження у справі №927/57/18 за апеляційною скаргою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі №927/57/18. Розгляд справи призначено на 24.10.2018. Учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 10 днів з моменту отримання даної ухвали.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 03.10.2018 справу №927/57/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

16.10.2018 до Київського апеляційного господарського суду відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу (№Cr007.1-Сл-12853-1018 від 12.10.2018), який згідно Акту прийняття-передачі додаткових документів до апеляційної скарги від 16.10.2018 передано до Північного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що фінансово-господарська діяльність товариства є збитковою. При цьому, в спростування доводів апелянта про наявність у боржника коштів відповідачем представлено Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2018 та за І півріччя 2018. Також, відповідач зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано було відхилено клопотання про перенесення розгляду справи, так як сторона просила перенести на іншу дату, а строк розгляду заяви, згідно ч. 2 ст. 331 ГПК України, спливав 02.07.2018. З урахуванням наведеного, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 справу та апеляційну скаргу №14/5-2039В від 18.07.2018 (вх. №09.1-04.4/639/18 від 22.10.2018) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою від 26.10.2018 справу №927/57/18 прийнято до провадження Північним апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я. Відкрито апеляційне провадження Північним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою №№14/5-2039В від 18.07.2018 (вх. №09.1-04.4/639/18 від 22.10.2018) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі №927/57/18. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень, протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали. Справу №927/57/18 призначено до розгляду на 21.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 21.11.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі №927/57/18 скасувати; заяву про розстрочку виконання судового рішення залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.11.2018 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі №927/57/18 залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання судового рішення заявник посилається на те, що станом на 01.01.2018 заборгованість за послуги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» з розподілу природного газу складає 118 958,5 тис. грн, у т.ч. населення - 98 908,2 тис. грн, підприємства ТКЕ - 19 544, 3 тис. грн, промисловості - 349,3 тис. грн, установ, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів - 156,7 тис. грн (довідка; а.с. 92 том ІІ).

Згідно Звіту про фінансові результати за 2017 рік ліцензована діяльність Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» є збитковою, що зумовлює брак обігових коштів для розрахунків з контрагентами по поточним зобов'язанням, що унеможливлює погашення боргу без розстрочення останнього (а.с. 93-94 том ІІ).

Також, заявник зазначає, що зростання неплатежів створює реальну загрозу цивільним правам та інтересам держави, товариства - боржника, споживачам природного газу області і може призвести до: повного зупинення виробничої діяльності підприємства, загрози безперебійного та безаварійного транспортування природного газу споживачам області через дефіцит обігових коштів; спровокує неспроможність виконання товариством поточних фінансових зобов'язань перед ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та іншими юридичними особами і, як наслідок, відключення від газопостачання області і залишення її без тепла та гарячого водопостачання, припинення виробничого процесу промислових підприємств - споживачів природного газу, виникнення аварійних ситуацій у процесі забезпечення населення природним газом і, як наслідок, нещасних випадків; спричинить виникнення соціальної напруги в трудовому колективі товариства і соціальної нестабільності в регіоні в цілому; поставить під загрозу технічний стан і безпечну експлуатацію газових мереж, які знаходяться у власності держави.

За доводами боржника, у підприємства відсутня можливість продажу в рахунок погашення заборгованості: об'єктів нерухомості, через користування останніми на умовах оренди; рухомого майна, а саме, спеціальна техніка та автомобілі аварійної служби, оскільки не зможе виконувати аварійне та технічне обслуговування систем газопостачання на території м. Чернігова та Чернігівської області, та забезпечувати безперебійне надання послуг з розподілу природного газу споживачам Чернігівської області.

Крім того, відповідач з посиланням на договори про реструктуризацію заборгованості та мирову угоду, вказує на те, що у 2017 році - сплата заборгованості минулих років становила 5,7 млн грн (договори, мирова угода; а.с.72-87 том І).

З урахуванням вищевикладених обставин, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» просить розстрочити виконання рішення суду на один рік зі сплатою рівними частинами щомісяця.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст. 331 ГПК України та встановлення обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі № 927/57/18 на один рік зі сплатою платежів рівними частинами.

Судова колегія Північного апеляційного господарського суду погоджується з вищевикладеними висновками місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов'язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За змістом ст. ст. 18 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Водночас, у відповідності до норми спеціального закону, зокрема, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі № 927/57/18 стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 819 594,49 грн пені, 252 303,41 грн 3% річних, 814 061,79 грн інфляційних втрат та 77 463,18 грн судового збору. Тобто за вказаним рішенням підлягають стягненою суми інфляційних і річних, нарахованих позивачем в порядку ст. 625 ЦК України, та штрафні санкції.

Вказані суми, на переконання колегії суддів, є досить значними, разом з цим, боржник - відповідач у справі, вказує на часткове виконання рішення суду, що представником позивача не заперечувалось в судовому засіданні 21.11.2018. Наведені обставини, в силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню.

Також, згідно представлених боржником доказів останній здійснює погашення заборгованості за попередні періоди, зокрема, згідно договорів про реструктуризацію заборгованості та мирової угоди, за якими боржником у 2017 році сплачено 5,7 млн грн.

Водночас, місцевим господарським судом вірно було зазначено, що судовим рішенням у даній справі про стягнення вищенаведених сум було встановлено, що ліцензійна діяльність Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» за 2017 рік є збитковою, що є преюдиційними фактом в контексті приписів ст. 75 ГПК України.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що основним видом діяльності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» є розподіл природного газу для бюджетних установ, підприємств, організацій та населення, а також забезпечення технічного та аварійного обслуговування систем газопостачання споживачам м. Чернігова та Чернігівської області.

Таким чином, з огляду на вищенаведену сукупність обставин, апеляційна інстанція вважає, що негайне виконання рішення суду може призвести до неплатоспроможності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», накопичення нових боргів при неможливості їх погашення, і, як наслідок, банкрутства останнього.

Доводи апелянта про те, що відповідач у 2017 році має прибуток у сумі 3 391 тис. грн судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відповідні відомості не спростовують обставин того, що негайне виконання рішення про стягнення товариства коштів може призвести до істотного погіршення фінансового стану що, в свою чергу, може призвести до неможливості виконання відповідачем його ліцензійної діяльності.

Місцевим господарським судом підставно було зазначено, що фінансовий стан боржника перешкоджає повному фактичному виконанню рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі №927/57/18, в той час, як надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частинами із певним інтервалом у часі. До того ж, погашення заборгованості частинами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами не заперечується, що свідчить про добросовісність дій боржника з виконання рішення суду.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав про те, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов'язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін

Таким чином, розстрочка у даній справі може бути ефективним засобом недопущення погіршення економічної ситуації боржника та приведення його до банкрутства, що, відповідно, може бути загрозою неотримання позивачем протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів за рішенням суду. Тобто, з огляду на неприпустимість невиконання рішення суду, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання розстрочки буде дотриманий.

Доводи апелянта в частині порушення місцевим господарським судом принципу пропорційності відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані, оскільки обмеження, яке запроваджено судом у вигляді розстрочки, здійснено з дотриманням розумного балансу інтересів та не посягає на саму сутність права позивача, а відтак не призводить до втрати його реального змісту.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що обмеження прав і свобод людини і громадянина ви знаються допустимими, якщо вони здійснені згідно з чинним зако нодавством і відповідають правилу «збереження основного змісту прав і свобод» (рішення від 20 травня 1999 р. у справі «Реквеньї проти Угорщини», рішення Великої палати від 13 лютого 2003 р. у справі «Партія добробуту та інші проти Туреччини»).

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", заява N 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява N 36575/02); І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (справа "Крапивницький та інші проти України", заява N 60858/00).

За таких обставин, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», з метою недопущення погіршення економічної ситуації підприємства боржника та припинення його функціонування взагалі, а також враховуючи, що боржник щомісяця погашає заборгованість перед позивачем згідно графіку встановленого судом, тобто, не ухиляється від виконання рішення у справі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2018 у справі №927/57/18 на один рік.

Посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині призначення розгляду заяви на десятий день строку розгляду на 9 годину ранку не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали в контексті приписів ст. 280 ГПК України, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані, оскільки нормами чинного процесуального закону на суд покладено обов'язок щодо належного повідомлення сторони про час та місце розгляду справи, що, фактично, було дотримано судом. Суб'єктивна поведінка учасника справи стосовного добросовісного використання своїх процесуальних прав до компетенції суду не віднесена.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем на електронну адресу суду було надіслано заперечення щодо заявленої відповідачем заяви, викладеним доводам в яких судом першої інстанції надано оцінку. Також, з наявного в матеріалах справи клопотання про перерву вбачається, що позивач просив перенести розгляд заяви на іншу дату, тоді як, за приписами ч. 2 ст. 331 ГПК України унормовано десятиденний строк розгляду заяви, а відкладення розгляду справи, згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України, можливе лише в межах визначених законом строків.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 234, 331 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі № 927/57/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 02.07.2018 у справі № 927/57/18 залишити без змін.

3. Справу № 927/57/18 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 26.11.2018