ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. Справа№ 910/10213/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з"явились

від відповідача-1: не з"явились

від відповідача-2: не з"явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р.

у справі №910/10213/18 (суддя Морозов С.М.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Перший

інвестиційний клуб"

2) Публічного акціонерного товариства „Платинум банк"

про визнання недійсними та скасування результатів електронних

торгів та визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10213/18 відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі. Роз'яснено ОСОБА_2, що даний спір віднесено до юрисдикції місцевого загального суду. Дану ухвалу разом з позовними матеріалами направлено ОСОБА_2.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд поновити пропущений на апеляційне оскарження строк, прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати ухвалу суду від 06.08.2018 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10213/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018р. клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі № 910/10213/18 задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 призначено на 02.10.2018р.

У зв'язку із переведенням суддів Власова Ю.Л. і Буравльова С.І. з Київського апеляційного господарського суду на роботу на посаду суддів Північного апеляційного господарського суду відповідно до Указу Президента України "Про переведення суддів" №295/2018 від 28.09.2018р., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2018р. для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 у справі №910/10213/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Алданова С.О., Пашкіна С.А.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018р.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 03.10.2018р. справу № 910/10213/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018р. справу № 910/10213/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 24.10.2018р. прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. та призначено справу № 910/10213/18 до розгляду на 13.11.2018р.

Встановлено, що 13.11.2018р. представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та відповідачів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший інвестиційний клуб" (відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" (відповідач-2) про визнання недійсними та скасування результатів електронних торгів, які ПАТ "ПБ" провело 21.02.2018р. через ТОВ "Держзакупівлі.Онлайн", на яких реалізовано право вимоги за Кредитним договором № 2.07122022 та Іпотечним договором № 2.07122022, визнання недійсними Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 119К від 15.03.2018р. та Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 119і від 15.03.2018р., що укладені між відповідачами.

В обґрунтування обраного вибору способу захисту своїх прав в господарському суді позивач послався на п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також на п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі №910/10213/18 відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі. Роз'яснено ОСОБА_2, що даний спір віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Подання позовної заяви в порядку Господарського процесуального кодексу України, означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 процесуального кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Таким чином, за приписами чинного процесуального закону, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Судом встановлено, що до господарського суду з даним позовом звернувся ОСОБА_2 як фізична особа, яка не є підприємцем.

В обґрунтування обраного вибору способу захисту своїх прав в господарському суді позивач послався на п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також на п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Водночас, суд відзначає, що позивачем помилково ототожнюються питання щодо способу захисту свого права та предметної і суб'єктної юрисдикції господарських судів.

Так, під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Такі способи захисту цивільних прав визначені ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали поданої позивачем позовної заяви обрані позивачем на власний розсуд способи захисту свого права відповідають названим вище нормам законодавства.

Між тим, звертаючись до господарського суду за захистом свого права, позивач вказує на те, що він не є стороною оспорюваних правочинів, але їх укладення суттєво порушує його права та обов'язки.

А тому, посилання позивача у своїй позовній заяві на п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України (в контексті звернення до господарського суду за захистом порушеного права) є помилковим, з огляду на наступне.

Так, для захисту права власності передбачені речові та зобов'язальні способи захисту, відповідно до глави 29 ЦК України.

Зобов'язальні способи захисту права власності випливають із договорів та інших видів зобов'язань і мають конкретний характер.

До речових способів захисту права власності належать позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов), позови про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, і позови про визнання права власності.

У даному випадку обраний позивачем спосіб (способи) захисту носять зобов'язальний характер, оскільки випливає з проведених відповідачем-2 електронних торгів та укладених за його наслідками договорів між відповідачами 1, 2, у зв'язку з чим посилання на п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України є безпідставним.

При цьому, у названому пункті ст. 20 процесуального кодексу також міститься виключення щодо спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Судом встановлено, що і Договір про іпотечний кредит № 2.07122022 від 18.12.2007р. і Іпотечний договір № 2.07122022 від 18.12.2007р. укладено між ЗАТ "Міжнародний іпотечний банк" та ОСОБА_2 як фізичною особою, яка не є підприємцем, відтак правові підстави для застосування у даному випадку положень п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України та прийняття даного позову до розгляду за правилами господарського судочинства у суду відсутні.

Таким чином, до спірних правовідносин не застосовується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №415/2542/15-ц, стосовно юрисдикції господарських судів, згідно якої з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи, оскільки як зазначалось вище і основний договір (Договір про іпотечний кредит № 2.07122022 від 18.12.2007р.) і договір забезпечення (Іпотечний договір № 2.07122022 від 18.12.2007р.) укладено з особою, яка не має статусу підприємця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що даний позов не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

При вирішенні питання щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суд не вбачає обмеження позивача у доступі до правосуддя, оскільки останній не позбавлений свого права за захистом свого порушеного права звернутись до місцевого суду загальної юрисдикції.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі № 910/10213/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. у справі № 910/10213/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/10213/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай