РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2018Справа № 910/10807/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Абрис Дніпро»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Плюс»

про примусове виконання зобов'язання по договору

за участю представників сторін:

від позивача Фінюк О.А. - представник (довіреність № 2/18 від 07.09.2018),

Разорьонов Ю.М. - представник (довіреність б/н від 15.04.2018)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Абрис Дніпро» (далі - ТОВ «Абрис Дніпро», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Плюс» (далі - ТОВ «Карго-Плюс», відповідач) про примусове виконання зобов'язання за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов'язку поставити замовлений та оплачений позивачем товар за договором поставки № 12 від 13.09.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив зобов'язати відповідача виконати умови вищевказаного договору поставки і поставити позивачу товар у межах сплачених грошових коштів у розмірі 1 168 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2018 відкрито провадження у справі № 910/10807/18 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.09.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2018 викликано ТОВ «Карго-Плюс», як відповідача, у підготовче засідання, призначене на 04.10.2018.

02.10.2018 відділом автоматизованого діловодства суду були зареєстровані подані позивачем пояснення до позовної заяви, в яких останній зазначив, що умовами договору передбачена поставка товару партіями. Так, здійснивши усну заявку на поставку партії товару, позивач отримав від відповідача рахунок на оплату такого товару № 13 від 13.09.2017 на загальну суму 1 168 000,00 грн. та оплатив його. Зважаючи на те, що позивачем була оплачена вартість окремої партії товару у повному обсязі, останній вважав вимогу передати йому такий товар правомірною.

04.10.2018 у підготовчому засіданні представники позивача подали клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів з ініціативи суду; задоволено клопотання представників позивача про витребування доказів та витребувано у посадових осіб митного поста «Західний» Київської міської митниці Державної фіскальної служби інформацію стосовно статусу та місцезнаходження вантажу, який ТОВ «Карго-Плюс» зобов'язалося поставити позивачу (сополімер поліпропилену тип EP440L), що був доставлений до вказаного митного поста «Західний» у місті Києві по вул. Малинській, 20, для подальшого митного оформлення (розмитнення), та арештований згідно з ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.10.2017 у справі № 758/13107/17, а у подальшому вилучений згідно з протоколом обшуку від 04.10.2017 як речових доказів у кримінальному провадженні № 00000029 від 02.10.2017; підготовче засідання відкладено на 25.10.2018.

25.10.2018 у підготовчому засіданні представники позивача подали уточнення до позовної заяви, в яких просили суд:

- визнати за позивачем право власності на товар - сополімер поліпропилену тип ЕР440L (країна походження - Іран, фасовкою 25кг), в оплаченому позивачем обсязі 22 000 кг, поставлений відповідачем за заявкою позивача та не переданий останньому;

- зобов'язати відповідача належним чином виконати умови договору поставки № 12 від 13.09.2017 та поставити позивачу товар у межах сплачених позивачем коштів - 1 168 000,00 грн. згідно умов договору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.10.2018 не прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення до позовної заяви з підстав, викладених у вказаній ухвалі, закрито підготовче провадження та призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 20.11.2018.

У судовому засіданні 20.11.2018 представники позивача позовні вимоги підтримали, вважали їх обґрунтованими та правомірними, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне підготовче та судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.11.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

13.09.2017 між ТОВ «Карго-Плюс» (постачальник) та ТОВ «Абрис Дніпро» (покупець) був укладений договір поставки № 12 (далі - договір), згідно з умовами якого постачальник взяв на себе зобов'язання поставити (імпортувати, викупити, перекупити) та передати у власність покупцю товар - сополімер поліпропилену тип ЕР440L (країна походження - Іран, фасовкою 25 кг) в обсязі 44 000 кг, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, установлених даним договором.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що параметри, найменування та кількість вантажу прописано у додатку № 1 (специфікації).

Зі специфікації № 1 від 13.09.2017, яка є додатком № 1 до договору, вбачається, що відповідач повинен був поставити позивачу сополімер поліпропилену тип ЕР440L, країна походження - Іран, в обсязі 44 000 кг загальною вартістю 2 336 400,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна сума договору становить 2 336 400,00 грн. з ПДВ - еквівалент 74 888,00 Євро (на дату укладення договору).

Згідно з п. 2.2 договору загальна ціно товару за 1 кг сополімера поліпропилену тип ЕР440L становить 53,10 грн. з ПДВ (еквівалент - 1,702 євро).

Пунктом 2.3 договору закріплено, що валютою договору є гривня України.

Термін поставки договору покупцю становить 15 календарних днів з моменту оплати авансового платежу на рахунок постачальника. Моментом плати вважається дата, вказана на платіжному дорученні покупця (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 5.1 договору товар поставляється після 100% передоплати. Розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем після підписання сторонами цього договору наступним чином:

- платіж в розмірі 80%, а саме 1 869 120,00 грн., в тому числі ПДВ - аванс , покупець сплачує впродовж 5 днів банківських днів з дня отримання покупцем рахунку на оплату;

- платіж в розмірі 20%, а саме 467 280,00 грн. в тому числі ПДВ, покупець сплачує при надходженні вантажу на митницю на території України при умові надання йому постачальником копій документів, що підтверджують перетин кордону. Про надходження товару на кордон постачальник зобов'язується повідомити покупця за 5 робочих днів до дати надходження товару на митницю.

Таким чином, за загальним правилом, встановленим умовами укладеного сторонами договору, строк виконання відповідачем обов'язку поставити товар наступає через 15 календарних днів з моменту оплати позивачем авансового платежу в розмірі 1 869 120,00 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі 1 168 200,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 490 від 14.09.2017, № 521 від 20.09.2017 та №493 від 15.09.2017.

Отже, позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі меншому, ніж встановлений умовами договору розмір авансового платежу.

Водночас, відповідно до п. 3.6 договору за домовленістю сторін товар може поставлятись партіями на підставі заявки покупця. У разі поставки товару партіями, оплата проводиться по принципу 80% - авансовий платіж, 20% - при надходженні вантажу на митницю на території України при умові надання покупцю постачальником копій документів, що підтверджують перетин кордону, з розрахунку вартості партії товару, що поставляється.

Згідно з поясненнями позивача, поданими до суду 02.10.2018, ним було подано усну заявку відповідачу на поставку окремої партії товару у зв'язку з чим останній надав позивачу відповідний рахунок на оплату такої партії товару.

Так, матеріали справи містять рахунок на оплату № 13 від 13.09.2017 на загальну суму 1 168 200,00 грн., кількість товару - 22 000 кг, виставлений відповідачем позивачу, та оплачений останнім в повному обсязі, як було встановлено судом раніше.

Судом також встановлено, що 29.09.2017 вищевказаний товар перетнув митний кордон України, що підтверджується CMR-накладною № 009702, копія якої долучена до матеріалів справи.

Таким чином, зважаючи на здійснену позивачем протягом вересня 2017 року оплату партії товару у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що строк виконання відповідачем зобов'язання поставити оплачений позивачем товар на момент розгляду та вирішення даного спору настав.

Поряд з наведеним матеріали справи свідчать, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.10.2017 по справі № 758/12949/17 надано дозвіл визначеному в ухвалі колу осіб - прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 та старшим слідчим і слідчим СВ ФР ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, а також співробітникам оперативного управління ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві за дорученням прокурора в порядку ст. 36 КПК України, на проведення обшуку у напівпричепі, д.н.з. ВК 7132 ХТ, який належить на праві власності Грушецькому В.А., з метою відшукання та вилучення товарно-матеріальних цінностей, а саме: співполімери пропілену у первинних формах, поліпропілен у гранулах та інших товарно-матеріальних цінностей, одержувачем яких являться ТОВ «Карго-Плюс» () та відповідних супровідних документів на вказані ТМЦ, а саме: договори (контракти) з усіма додатками до них, специфікації, документи, які підтверджують якість та походження товару, сертифікати якості, інвойси, накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання-передачі, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, платіжні доручення, документи, що являються джерелом доказів та містять відомості, які мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.10.2017 по справі № 758/13107/17 накладено арешт на майно, вилучене за протоколом обшуку від 04.10.2017 з напівпричепа д.н.з. ВК 7132 ХТ, який знаходиться на території митного посту «Західний», а саме: гранули білого кольору у поліетиленових мішках у кількості 880 шт. загальною масою брутто 22 444 кг, отримувачем яких є ТОВ «Карго-Плюс» (), відправником яких є компанія-нерезидент СІЕСН Trading S.A. (Польща).

Листом № 2-1010/18 від 10.10.2018 Київська міська митниця Державної фіскальної служби України повідомила такі відомості щодо статусу та місцезнаходження товару: до Київської міської митниці ДФС надійшов лист слідчого відділу фінансових розслідувань державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06.10.2017 № 2074/7/25-65-23 (вх. митниці від 06.10.2017 № 4809/7) з копією ухвали Подільського районного суду міста Києва від 05.10.2017 про накладення арешту на товарно-матеріальні цінності, а саме: гранули білого кольору в поліетиленових мішках у кількості 880 шт., загальною масою брутто 22444 кг, отримувачем яких є ТОВ «Карго-Плюс» (). Згідно з протоколом обшуку від 04.10.2017, складеним прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 в присутності понятих, примірник якого, отримано уповноваженою особою (декларантом), вищезазначений товар вилучено як речовий доказ у кримінальному провадженні від 02.10.2017 № 00000029 та передано на відповідальне зберігання у напівпричепі ВК 7132 ХТ водію Прокопчуку А.О. На теперішній час ТОВ «Карго-Плюс» з будь-якими запитами щодо подальших дій по відношенню зазначеного товару до Київської міської митниці ДФС не зверталось. Місцезнаходження товару не відомо.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.05.2018 по справі № 758/5027/18 скасовано арешт майна, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.10.2017 по справі № 758/13107/17 на майно, вилучене згідно з протоколом обшуку від 04.10.2017 з напівпричепа д.н.з. ВК 7132 ХТ, який знаходиться на території митного посту «Західний», а саме: гранули білого кольору у поліетиленових мішках у кількості 880 шт. загальною масою брутто 22 444 кг, отримувачем яких є ТОВ «Карго-Плюс» (), відправником яких є компанія-нерезидент СІЕСН Trading S.A. (Польща).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що обставини, які унеможливлювали виконання відповідачем його обов'язку передати оплачений позивачем товар у власність останнього, відпали.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).

Також частиною 3 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували виконання ним обов'язку з поставки товару перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав. Суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем позовних вимог.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Карго-Плюс» (87510, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Гагаріна, буд. 119, ідентифікаційний код 41267809) належним чином виконати умови договору поставки № 12 від 13.09.2017 та поставити товариству з обмеженою відповідальністю «Абрис Дніпро» (49108, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 75 В, ідентифікаційний код 40236130) товар, а саме сополімер поліпропилену тип ЕР440L (країна походження - Іран, фасовкою 25 кг), в оплаченому позивачем обсязі 22 000 кг, у межах сплачених грошових коштів в розмірі 1 168 000,00 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карго-Плюс» (87510, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Гагаріна, буд. 119, ідентифікаційний код 41267809) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Абрис Дніпро» (49108, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 75 В, ідентифікаційний код 40236130) витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 520,00 грн. (сімнадцять тисяч п'ятсот двадцять грн. 00 коп.).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 03.12.2018.

Суддя О.Г. Удалова