ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2814/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт", м. Харків стягнення 125 840,00 грн.
про та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт", м.Харків до Товарис про визнання договору недійсним.
за участю представників:

представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом:

ОСОБА_2 - за дов.б/н від 07.11.2018 року;

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом:

не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, згідно вимог якої, заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт" заборгованості у розмірі 125 840,00 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1887,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо повного проведення розрахунків за договором оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2814/18, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.11.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2018 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву (вх. №30974 від 31.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД" про визнання договору недійсним.

Зустрічний позов обґрунтовано з посиланням на помилку Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт" під час підписання договору оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018, оскільки, товариство було переконано у тому, що орендна плата за квадратний метр становитиме 11,00 грн., а не 110,00 грн., як зазначено у п. 4.1 договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області,що була занесена до протоколу судового засідання від 13.11.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 19.11.2018.

Під час розгляду даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД" надало суду відзив на зустрічний позов (вх. № 31672 від 07.11.2018), в якому просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю з посиланням на те, що під час укладення спірного договору умови останнього неодноразово обговорювались, текст якого надавався позивачу за зустрічним позовом для ознайомлення.

Крім того, в подальшому сторонами підписано акт наданих послуг № 3 від 31.08.2018 та акт наданих послуг № 6 від 30.09.2018 без жодних зауважень щодо вартості наданих послуг.

На судове засідання 19.11.2018 прибув представник позивача за первісним позовом, який просить суд задовольнити вимоги, викладені у первісному позові, та відмовити повністю у задоволенні зустрічного.

Відповідач за первісним позовом у судове засідання 19.11.2018 свого уповноваженого представника не направив, при причини неприбуття суд не повідомив, хоча судом вжито всіх передбачених законом для повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на його адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копії ухвал від 16.10.2018, 31.10.2018 та від 13.11.2018, проте копії ухвал від 16.10.2018 та від 31.10.2018 повернулись на адресу суду з відміткою пошти інші причини, що не дали змоги виконати обовязки (а. с. 46-49, 126-129).

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Оскільки, неявка у судове засідання представника відповідача за первісним позовом не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД", як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт", як орендарем, 01.08.2018 укладено договір оренди нежитлового приміщення № 01/08/-18/1А (а. с. 11-13; далі за текстом договір), за умовами якого орендодавець зобовязується надати орендарю у тимчасове платне користування нежитлові приміщення площею 572 м. кв., що знаходяться за адресою: 61036, м. Харків, вул. Морозова, буд. 13-Б, літ. АВ -2 № 17, 17 а, 20, 24, 25 частину приміщення № 3 площею 287 м. кв., (далі за текстом приміщення) згідно акту прийому-передачі, що являються невідємною частиною дійсного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Приміщення надаються для цілей ведення орендарем підприємницької діяльності.

Вартість обєкту оренди складає: 14199195 гривень (розділ 1 договору).

Відповідно до п. п. 2.1-2.2 договору прийом-передача приміщення здійснюється представниками обох сторін.

Про факт прийому-передачі приміщення складається акт прийому-передачі (надалі акт), в якому зазначається технічний стан, розмір орендної плати, площу та розташування приміщення. Акт підписується обома сторонами і є невідємною частиною договору.

За умовами п. 3.1 договору термін дії останнього становить 1 (один) рік з дня підписання акту.

Пунктами 4.1-4.4 встановлено наступне: розмір орендної плати складає 110 гривень за 1 кв. м. (ПДВ не передбачений).

Орендар зобовязаний протягом 25 (двадцяти пяти) календарних днів з дня підписання договору сплатити орендну плату за 2 (два) місяці авансом.

Орендна плата сплачується на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 30 (тридцятого) числа поточного місяця.

Витрати за комунальні послуги, опалення, електроенергію враховано в розмірі орендної плати.

Як свідчать матеріали справи, сторонами у відповідності до умов п. 2.2 договору підписано акт прийому-передачі (а. с. 14), який скріплено підписами уповноважених представників обох сторін договору, а також печатками юридичних осіб.

Крім того, сторонами підписані акти надання послуг № 6 від 30.09.2018 та № 3 від 31.08.2018 (а. с. 15-16) на загальну суму 125840,00 грн. без жодних зауважень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт".

Однак, відповідач за первісним позовом відповідно до умов договору оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018 не розрахувався.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД" з первісним позовом до суду, в якому остінній просить суд стягнути 125840,00 грн. заборгованості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт", не визнаючи первісний позов, звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати договір оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018 недійсним у звязку з помилкою ТОВ "ХКФ Юнісофт" під час підписання договору, оскільки, останній не був обізнаний щодо вартості орендованого майна та суми орендної плати.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 1 ст. 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018 в загальній сумі 125840,00 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання зобовязань з її оплати визначено умовами договору, та є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та стягнення з відповідача на користь позивача 125840,00 грн. цієї заборгованості.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. З ст. 92 ЦК України органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобовязані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюється печаткою.

Отже, посилання позивача за зустрічним позовом на те, що він нібито помилково підписав договір оренди нежитлового приміщення № 01/08-18/1А від 01.08.2018 не усвідомлюючи при цьому реальний розмір щомісячних орендних платежів, суд вважає безпідставними та такими, що не доведені відповідачем жодними належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що вказані вище договір та акти надання послуг містять підписи представників позивача та відповідача, а також, скріплено печатками останніх.

Щодо твердження про помилку під час укладення договору з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ":

За змістом статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно трапилась і що вона має істотне значення.

Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним з мотивів, визначених статтею 229 ЦК України, повинна довести на підставі належних і допустимих доказів наявність помилки щодо обставин, які мають істотне значення.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові ВСУ від 12.10.2016 у справі 522/2038/14.

Матеріали справи № 922/2814/18 не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 73-74, 76-79 ГПК України щодо наявності обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ" фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення.

Стосовно твердження позивача за зустрічним позовом про економічну неможливість існування вартості орендованих приміщень у розмірі 14199195 грн. у звязку з ситуацією на ринку нерухомості у місті Харкові та в Україні в цілому, суд зазначає:

10.04.2018 була проведена оцінка вартості нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 3-12, 12а, 14, 14а, 14б, 15-17, 17а, 20, 24-48, даху № 1,2, антресолі № 1-22, в літ. «АВ-2», загальною площею 9921,0 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова 13-Б.

Судом встановлено, що вартість майна (нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 3-12, 12а, 14, 14а, 14б, 15-17, 17а, 20, 24-48, даху № 1,2, антресолі № 1-22, в літ. «АВ-2», загальною площею 9921,0 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Морозова 13-Б) складає 246276 600 ( двісті сорок шість мільйонів двісті сімдесят шість тисяч шістсот гривень) грн.

Оцінка нерухомого майна проведена у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440; Національним стандартом № 2 «Оцінка нерухомого майна», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів від 28.10.2004 № 1442; «Методикою оцінки майна», яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1 891; «Нормами професійної діяльності оцінювача» в редакції від 18.08.1999, що свідчить про достовірність даних викладених у звіті.

Таким чином, твердження позивача за зустрічним позовом про те, що вартість орендованих приміщень є значно меншою, ніж вказано у договорі оренди, спростовується матеріалами справи.

Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про задоволення первісного позову та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пресс Сервіс ЛТД" 125840,00 грн. заборгованості.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, на Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ Юнісофт" підлягають покладенню судові витрати у даній справі, а саме: 1887,60 грн. судового збору за подання первісного позову.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пресс Сервіс Лтд» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ" про стягнення 125840 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ" (код в ЄДРПО 40898837, адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, буд. 13 Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пресс Сервіс Лтд» (код в ЄДРПО 41716016, адреса: 61166, місто Харків, проспект Науки, буд. 36) 125840 грн. 00 коп. заборгованості та 1887 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пресс Сервіс Лтд» про визнання недійсним договору відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю «Пресс Сервіс Лтд» (код в ЄДРПО 41716016, адреса: 61166, м. Харків, проспект Науки, буд. 36).

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): Товариство з обмеженою відповідальністю "ХКФ ЮНІСОФТ" (код в ЄДРПО 40898837, адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, буд. 13 Б).

Повне рішення складено 27.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_1