ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. м. Київ Справа№ 910/11811/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування": Жегулін Ю.М. - за довіреністю № 27-26502/17 від 27.12.2017; ОСОБА_4- за довіреністю № 27-279/18 від 05.01.2018; від ОСОБА_5: не з'явився; від ОСОБА_6: не з'явився; від ОСОБА_7: не з'явився; від ОСОБА_8: не з'явився; від ОСОБА_9: не з'явився; від ОСОБА_10: не з'явився; від ОСОБА_11: не з'явився; від ОСОБА_12: не з'явився; від ОСОБА_13: не з'явився; від ОСОБА_14: не з'явився; від ОСОБА_15: не з'явився; від ОСОБА_16: не з'явився; від ОСОБА_17: не з'явився; від ОСОБА_18: не з'явився; від ОСОБА_19: не з'явився; від ОСОБА_20: ОСОБА_21- адвокат (ордер серія ОД № 396655 від 19.11.2018); від ОСОБА_22: не з'явився; від ОСОБА_23: не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва
від17.09.2018
суддя Ковтун С.А.
за позовомФонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування" м. Київ
до1) ОСОБА_5, м. Одеса 2) ОСОБА_6, м. Одеса 3) ОСОБА_7, м. Донецьк 4) ОСОБА_8, м. Донецьк 5) ОСОБА_9, м. Донецьк 6) ОСОБА_10, м. Київ 7) ОСОБА_11, м. Макіївка, Донецька обл. 8) ОСОБА_12, м. Донецьк 9) ОСОБА_13, м. Макіївка, Донецька обл. 10) ОСОБА_14, м. Донецьк 11) ОСОБА_15, м. Донецьк 12) ОСОБА_16, м. Київ 13) ОСОБА_17, м. Київ 14) ОСОБА_18, м. Запоріжжя 15) ОСОБА_19, м. Київ 16) ОСОБА_20, м. Київ 17) ОСОБА_22, м. Донецьк 18) ОСОБА_23, м. Київ
провідшкодування 431 889 445,39 грн.,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 (надалі - відповідач-1), ОСОБА_6 (надалі - відповідач-2), ОСОБА_7 (надалі - відповідач-3), ОСОБА_8 (надалі - відповідач-4), ОСОБА_9 (надалі - відповідач-5), ОСОБА_10 (надалі - відповідач-6), ОСОБА_11 (надалі - відповідач-7), ОСОБА_12 (надалі - відповідач-8), ОСОБА_13 (надалі - відповідач-9), ОСОБА_14 (надалі - відповідач-10), ОСОБА_15 (надалі - відповідач-11), ОСОБА_16 (надалі - відповідач-12), ОСОБА_17 (надалі - відповідач-13), ОСОБА_18 (надалі - відповідач-14), ОСОБА_19 (надалі - відповідач-15), ОСОБА_20 (надалі - відповідач-16), ОСОБА_22 (надалі - відповідач-17), ОСОБА_23 (надалі - відповідач-18).

В позові викладено вимоги, в яких позивач просить суд:

1) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 51 104 338 грн. 90 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

2) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_14 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 54 586 365 грн. 62 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

3) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 26 968 730 грн. 44 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

4) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_23 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 37 960 544 грн. 37 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

5) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 60 892 142 грн. 66 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

6) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 51 724 373 грн. 44 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

7) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_19, ОСОБА_22 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 26 202 830 грн. 08 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

8) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 45 152 689 грн. 84 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

9) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 57 052 684 грн. 58 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

10) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_22 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 14 244 746 грн. 46 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ".

Вимоги вказаного позову обґрунтовані тим, що операції з кредитування позичальників: товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) "БАУЕН-СТРОЙ", ТОВ "ВАЙТ РОЯЛ", ТОВ "РЕНТ МОТОРС ГРУП", ТОВ "ВАЛІО ГРУП", ТОВ ВАЛЬКУІРІЯ ПЛЮС", ТОВ "ВІП МОТОРС ГРУП", ТОВ "КОРН ГРУП", ТОВ "СТРЕНД", ТОВ "УКРТРЕЙДВИН", ТОВ "ГЕРМЕСБУТМАТЕРІАЛ" - були завідомо збитковими для публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" (надалі - Банк), здійснені з чисельними порушеннями, кредити позичальниками заздалегідь отримувались без намірів щодо їх повернення, єдиною метою їх отримання було виведення коштів за межі Банку в інтересах позичальників, швидкого збільшення доходів Банку та нарощування розмірів завідомо проблемних активів з метою формального дотримання вимог нормативно-правових актів Національного банку України з цього приводу. Позивач вважає, що шкода, заподіяна кредитуванням вказаних вище позичальників, на думку позивача, підлягає відшкодуванню посадовими особами Банку, які прийняли рішення щодо проведення операцій зі схемного кредитування цих позичальників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовну заяву і додані до неї документи на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), у зв'язку з порушенням позивачем правил об'єднання позовних вимог.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - скаржник, позивач) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позову заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передати на розгляд до Господарського суду міста Києва. Окрім того, скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження вищезгаданої ухвали суду.

Скаржник вважає, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми процесуального права, а саме ст. 5, ч. 1 ст. 173, п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, та неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 543, 1190 Цивільного кодексу України, ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність», що призвело до помилкового повернення позову без розгляду.

Позивач наголошує на тому, що ним заявлено кілька вимог, які пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту порушених прав і законних інтересів, що свідчить про однорідність таких вимог. Позовні вимоги є спільними, оскільки пов'язані між собою як фактичними обставинами, так і поданими доказами.

На думку скаржника, об'єднання позовних вимог в даному випадку дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 було передано на розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 (головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) було задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18. Відкрито апеляційне провадження у справі № 910/11811/18 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 28.11.2018.

21.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача 16 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

ОСОБА_20 у відзиві на апеляційну скаргу заперечувала проти доводів скаржника, просила суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін як таку, що винесена з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства.

Зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу зазначено про те, що у даному позові об'єднано десять майнових вимог до 18 відповідачів, об'єднання яких може мати негативні наслідки, оскільки сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов'язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обставини, викладені у позовній заяві, об'єднані взаємопов'язаними сукупними (спільними) діями усіх відповідачів не відповідає дійсності і вданому випадку позивачем було порушено правила ст. 173 ГПК України щодо об'єднання позовних вимог.

В судовому засіданні 28.11.2018 представники скаржника підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд скаргу задовольнити. Просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 та прийняти нове судове рішення, яким позову заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

В судовому засіданні 28.11.2018 адвокат ОСОБА_20 вимоги апеляційної скарги заперечувала, з підстав викладених у відзиві на неї та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт -без змін.

Відповідачі 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 відзивів на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування" не подали.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт-без змін, як такий, що був ухвалений з об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідачі 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18 в судове засідання не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення ухвалу, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 (надалі - відповідач-1), ОСОБА_6 (надалі - відповідач-2), ОСОБА_7 (надалі - відповідач-3), ОСОБА_8 (надалі - відповідач-4), ОСОБА_9 (надалі - відповідач-5), ОСОБА_10 (надалі - відповідач-6), ОСОБА_11 (надалі - відповідач-7), ОСОБА_12 (надалі - відповідач-8), ОСОБА_13 (надалі - відповідач-9), ОСОБА_14 (надалі - відповідач-10), ОСОБА_15 (надалі - відповідач-11), ОСОБА_16 (надалі - відповідач-12), ОСОБА_17 (надалі - відповідач-13), ОСОБА_18 (надалі - відповідач-14), ОСОБА_19 (надалі - відповідач-15), ОСОБА_20 (надалі - відповідач-16), ОСОБА_22 (надалі - відповідач-17), ОСОБА_23 (надалі - відповідач-18).

В позові викладено вимоги, в яких позивач просить суд:

1) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 51 104 338 грн. 90 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

2) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_14 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 54 586 365 грн. 62 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

3) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 26 968 730 грн. 44 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

4) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_23 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 37 960 544 грн. 37 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

5) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 60 892 142 грн. 66 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

6) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 51 724 373 грн. 44 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

7) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_19, ОСОБА_22 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 26 202 830 грн. 08 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

8) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 45 152 689 грн. 84 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

9) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 57 052 684 грн. 58 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

10) стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_20, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_22 шкоду, заподіяну ПАТ "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" та його кредиторам, в розмірі 14 244 746 грн. 46 коп. на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовну заяву і додані до неї документи на підставі п. 2 ч. 5 ст. ГПК України.

Приймаючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було порушено правилами об'єднання позовних вимог, оскільки кожна із вимог про стягнення шкоди є самостійною вимогою, які не пов'язані ні підставами виникнення та поданими доказам, та не є основними і похідними одна стосовно одної, а тому від задоволення одних не залежить задоволення інших. Водночас, критерій пов'язаності позичальників між собою та схожості переважної більшості забезпечень цих кредитів, що наводить позивач в обґрунтування об'єднання вимог в одному позові, не є достатніми для застосування правил об'єднання позовів у розумінні ст. 173 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вимоги щодо оформлення позовної заяви наведені в ст. 163 ГПК України, в якій, серед іншого, передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна, зокрема, містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги мотивовані тим, що операції з кредитування позичальників: ТОВ "БАУЕН-СТРОЙ", ТОВ "ВАЙТ РОЯЛ", ТОВ "РЕНТ МОТОРС ГРУП", ТОВ "ВАЛІО ГРУП", ТОВ ВАЛЬКУІРІЯ ПЛЮС", ТОВ "ВІП МОТОРС ГРУП", ТОВ "КОРН ГРУП", ТОВ "СТРЕНД", ТОВ "УКРТРЕЙДВИН", ТОВ "ГЕРМЕСБУТМАТЕРІАЛ" - були завідомо збитковими для публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" (далі - Банк), здійснені з чисельними порушеннями, кредити позичальниками заздалегідь отримувались без намірів щодо їх повернення, єдиною метою їх отримання було виведення коштів за межі Банку в інтересах позичальників, швидкого збільшення доходів Банку та нарощування розмірів завідомо проблемних активів з метою формального дотримання вимог нормативно-правових актів Національного банку України з цього приводу.

Позивач вважає, що шкода, заподіяна кредитуванням згаданих позичальників підлягає відшкодуванню посадовими особами Банку, які прийняли рішення щодо проведення операцій зі схемного кредитування цих позичальників. При цьому, позивач стверджує про те, що відповідачами не було забезпечено здійснення Банком своєї діяльності у відповідності до нормативів Національного банку України, вимог законодавства, а здійснення активних операцій, направлених на задоволення потреб групи компаній, які пов'язані між собою, призвели до втрати Банком ліквідності, неможливості виконання зобов'язань перед вкладниками та визнання Банку неплатоспроможним.

В ч. 1 ст. 173 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зі змісту позову вбачається, що як на правову підставу вимоги про стягнення шкоди позивач посилається на норми ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка надає право Фонду або його уповноваженій особі звертатись до пов'язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредитором та/або банку шкоди, та/або пов'язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банком.

Як вірно зазначив місцевий господарський суд у своїй ухвалі, відповідно до позовної заяви, шкода заподіяна внаслідок надання кредитів за десятьма кредитними операціями, в рамках яких були укладені окремі кредитні договори самостійно з кожним із зазначених позичальників, і ці операції забезпечені самостійними заставами. Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків, а тому порушення, які були допущені як при його виникненні, так і при виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов'язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення тощо).

Тобто, кожна із вимог про стягнення шкоди є самостійною вимогою, які не пов'язані ні підставами виникнення та поданими доказам, та не є основними і похідними одна стосовно одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Критерій пов'язаності позичальників між собою та схожості переважної більшості забезпечень цих кредитів, що наводить позивач в обґрунтування об'єднання вимог в одному позові, не є достатніми для застосування правил об'єднання позовів у розумінні ст. 173 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність аргументації місцевим господарським судом щодо недотримання позивачем правила об'єднання позовних вимог спростовується змістом оскаржуваної ним ухвали, яка містить обґрунтування висновків, яких дійшов суд.

В апеляційній скарзі міститься посилання на ч. 19 ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність», як на підтвердження позиції позивача щодо солідарної відповідальності відповідачів у даній справі, оскільки вказана стаття передбачає, що керівники банку несуть відповідальність перед банком за збитки, завдані банку їхніми діями (бездіяльністю) та така відповідальність є солідарною.

Водночас згідно з ч. 1 названої статті Закону керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер банку та його заступники.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, згідно наведеного позивачем переліку відповідачів у позові та займаних ними посад, половина вказаних відповідачів не є керівниками ПАТ «ПРОФІН БАНК» у розумінні ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Як уже зазнавалося вище, позивач вважає, що основою завданої відповідачами шкоди є операції з надання кредитів десяти різним юридичним особам під окреме забезпечення, з окремими істотними умовами договорів, що передбачають суму кредиту, термін повернення, процентну ставку за користування тощо. При цьому зі змісту позову вбачається, що дане кредитування здійснювалося посадовими особами Банку окремими рішеннями, прийнятими у різний час (2013-2014 роки), різними колегіальними органами, на підставі окремих висновків профільних служб банку.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про те, що обставини, викладені в позовній заяві, об'єднані взаємопов'язаними сукупними (спільними) діями усіх відповідачів.

Судом апеляційної інстанції враховано посилання в апеляційній скарзі на те, що до позову було додано 9 судових рішень, якими підтверджується факт заподіяння збитків ПАТ «ПРОФІН БАНК» та встановлено їх розмір, що у розумінні ст. 75 ГПК України не потребує повторного доказування. Однак надані судові рішення не встановлюють факт заподіяння збитків ПАТ «ПРОФІН БАНК», а стосуються стягнення заборгованості за кредитними договорами на користь Банку внаслідок порушення позичальниками своїх кредитних зобов'язань. Натомість шкода, про яку йде мова у позові по даній справі, має іншу правову природу і не всі відповідачі мають відношення до наданих до позову рішень.

Посилання скаржника на ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є недоречним, оскільки в даному випадку позивач може розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення, допущені ним при поданні позовної заяви, які стали підставою для її повернення, з огляду на передбачену в ч. 8 ст. 174 ГПК України процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В ст.ст. 78, 79 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наявні у справі матеріали та пояснення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом було правомірно застосовано п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 240, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі № 910/11811/18 залишити без змін.

2. Справу № 910/11811/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 29.11.2018.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко