ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа№ 910/5574/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Білоголовий Я.О., адвокат, ордер №343259 від 01.06.2018;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 про залишення позову без розгляду у справі №910/5574/18 (суддя Маринченко Я.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" до Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів торгів.

встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів торгів в Системі електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ" від 10.07.2017 на підставі протоколу проведення електронних торгів №270128, щодо земельної ділянки, площею 5,7327 га з кадастровим номером :78:2015:0100, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Прирічна (біля затоки Собаче Гирло).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/5574/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" до Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів торгів залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що неявка представника позивача, перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному встановленню обставин справи.

При цьому, місцевим господарським судом було встановлено факт належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що на думку суду, свідчить про відсутність підстав для відкладення судового засідання через неявку представника позивача.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/5574/18 скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, оскільки станом на 27.09.2018 суд не мав факту підтвердження повідомлення позивача про проведення судового засідання, призначеного на вказану дату.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідач правом на участь свого представника не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.

Враховуючи належне повідомлення відповідача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" до Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 відкрито провадження у справі №910/5574/18 та призначено підготовче судове засідання на 26.07.2018.

У судове засідання 26.07.2018 прибули представники обох сторін.

Судом першої інстанції було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 18.09.2018 та встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив.

У судове засідання 18.09.2018 представник позивача не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.70), в якій зазначив про підтримання позовних вимог, а також просив суд про прийняті рішення повідомляти на наступною адресою: вул. Леха Качинського, буд. 4-В, м. Буча, Київська область, 08292.

В судовому засіданні 18.09.2018 суд протокольно ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.09.2018 о 12:00.

В ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/5574/18 зазначено про повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" про призначення справи до судового розгляду по суті на 27.09.2018.

При цьому, у вказаній ухвалі суд послався на положення ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Враховуючи те, що судом не було викликано позивача у судове засідання, а лише повідомлено його про дату та час розгляду справи, явка представника позивача не визнавалася обов'язковою.

Вказану ухвалу, всупереч заяві представника позивача, було направлено судом на іншу адресу, аніж зазначену у заяві та згодом повернуто підприємством зв'язку з посиланням на не запит.

У судове засідання 27.09.2018 представник позивача не прибув, враховуючи неотримання ним ухвали суду від 18.09.2018 про призначення справи до судового розгляду по суті на 27.09.2018, проте судом першої інстанції було встановлено факт належного повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, враховуючи наведене, судом першої інстанції не було дотримано вимог процесуального закону в частині належного повідомлення позивача про дату та час судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо праву (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Незважаючи на неповідомлення позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/5574/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" до Державного підприємства "СЕТАМ" про визнання недійсними результатів торгів залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Дана ухвала суду мотивована тим, що неявка представника позивача, перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному встановленню обставин справи.

При цьому, конкретного обґрунтування зазначених мотивів не наведено.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду у зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому (п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з'явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вже було вказано, залишення без розгляду позову товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" місцевий господарський суд обґрунтував тим, що неявка представника позивача, перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному встановленню обставин справи.

При цьому, суд першої інстанції не дослідив обставини неприбуття представника позивача в судове засідання, призначене на 27.09.2018 (про що наведено вище).

Відповідно до п. 4. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що наведене можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

При цьому, перш за все слід відзначити, що причини неприбуття представника позивача в судове засідання є поважними, оскільки він не був повідомлений про дату та час розгляду справи через порушення судом норм процесуального закону в частині направлення ухвали за адресою, вказаною позивачем у заяві.

Наведену обставину суд мав встановити самостійно та відповідно зробити висновок про поважність причин неявки.

При цьому, в ухвалі про залишення позову без розгляду суд зобов'язаний був навести обґрунтування неможливості розгляду спору по суті за відсутності представника позивача та за наявними у справі матеріалами.

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду зазначено лише те, що неявка представника позивача, перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному встановленню обставин справи.

Проте, жодних обґрунтувань щодо того, як саме неявка позивача в судове засідання, явку якого суд не визнав обов'язковою, може перешкодити суду всебічно і об'єктивно вирішити спір по суті заявлених вимог, судом не наводиться.

Отже, суд першої інстанції вдався до суто формального тлумачення п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України та дійшов безпідставного висновку про наявність процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду, чим, всупереч приписам Конституції України, обмежив позивача у здійсненні прав, передбачених статтею 55 Конституції України.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки застосування в даному випадку місцевим господарським судом п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для залишення позову товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Ірбіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 про залишення позову без розгляду у справі №910/5574/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 про залишення позову без розгляду у справі №910/5574/18 скасувати.

3. Справу №910/5574/18 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.11.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко