ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2018 Справа № 905/1939/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І. розглянувши матеріали господарської справи за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «АЗовсталь» про стягнення штрафу у розмірі 15405 грн. 50 коп., -

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю);

від відповідача не зявились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до господарського суду Донецької області із позовом до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азрвсталь» про стягнення штрафу у розмірі 15405 грн. 50 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.04.2018 зі станції Сартана Донецької залізниці відповідач, згідно накладної №49423494 здійснив відправлення вагону №50105592 на станцію Правда Придніпровської залізниці, з визначенням одержувача вантажу ПрАТ Дніпровський коксохімічний завод. По прибутті зазначеного вагону на станцію призначення було виявлено, що в накладній №49423494 неправильно зазначену адресу вантажоодержувача, замість вірної: 51901, Дніпропетровська область, м.Камянське, вул.Колеусівська, 1, вказано: 51901, Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Колеусовская, 1, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 15405 грн. 50 коп., який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.10.2018 відкрито провадження у справі №905/1939/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 12.11.2018.

12.11.2018 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити позивачу у задоволенні позову та, з урахуванням всіх фактичних обставин справи, у випадку задоволення позовних вимог, просив зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до однієї провізної плати.

Ухвалою суду від 12.11.2018 відкладено розгляд справи на 28.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

24.04.2018 за залізничною накладною №49423494 у вагоні №50105592 зі станції Сартана Донецької залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці на адресу ПрАТ Дніпровський коксохімічний завод відправлено цистерну порожня.

У залізничній накладній №49423494 відправником у графі 4 було зазначено адресу одержувача: 51901, Дніпровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Колеусовская, 1.

Під час прибуття відправлення на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці 21.01.2018 було виявлено, що адреса одержувача не відповідає адресі ПрАТ Дніпровський коксохімічний завод. Також зазначено, що вагон затриманий до зясування, була подана телеграма НР №3 від 21.05.2018.

Після чого, на вказаній станції факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №1143 від 01.05.2018.

У звязку з наведеним, станцією призначення Правда на станцію відправлення Покровськ було відправлено телеграму №НР47 від 05.05.2018 про невірно зазначену адресу в залізничній накладній №49423494.

05.05.2018 зі станції відправлення Сартана на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь №НР 47 щодо виправлення адреси одержувача у накладній №49423494.

На підставі телеграми №НР 47 від 05.05.2018 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці в накладній №49423494 здійснено виправлення адресу одержувача на вірну: 51901, Дніпропетровська область, місто Камянське, вул. Колеусівська , 1.

Крім того, згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи: 51901, Дніпропетровська область, м.Камянське, вул.Колеусівська, 1.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У відповідності до статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у Додатку 1 до цих Правил.

Згідно з п.1.2. Правил, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Пунктом 1.3. Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Відповідно до п.1.3. Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, у тому числі графи №№4,5 в яких вказується точне та повне найменування одержувач, адреса та його код.

У графі 55 Правильність внесених відомостей підтверджую представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Так, у вказаній накладній правильність внесених відомостей підтвердив своїм підписом представник відповідача ОСОБА_2

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно із статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Пунктом 6.1. розяснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 (із змінами та доповненнями) визначено, що підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Згідно із п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, а саме у пятикратному розмірі від провізної плати. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за всі наслідки, які виникли.

Відповідно до розяснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.07 № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

В графі 34 залізничної накладної №49423494 містяться відомості щодо розміру провізної плати 3081 грн. 10 коп.

Відтак, розмір штрафу становить: 3081 грн. 10 коп. Х 5 = 15405грн. 50 коп.

Відповідач просив суд зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до однієї провізної плати.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на проведення бойових дій на території Донецької області. Відповідно до наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ №33/6/а від 07.10.2014 «Про визначення районів проведення антитерористичної операції і термінів її проведення», зокрема, м.Маріуполь віднесено до території проведення антитерористичної операції згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 01.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Судом враховано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р. Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м.Маріуполь, де проводить свою господарську діяльність ПрАТ «МК «Азовсталь».

При цьому, події на території Донецької області, якими є активна фаза антитерористичної операції у Донецькій області, проведення бойових дій у регіоні, а також інші численні порушення у звязку з цими обставинами, загальновідомі та додаткового підтвердження не вимагають.

За твердженнями відповідача, проведення антитерористичної операції на території Донецької області суттєво вплинуло на фінансове становище ПрАТ «МК «Азовсталь», а саме за змістом звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за 2017 року у останнього наявний збиток у сумі 155456 тис. грн. (код рядка 2295).

На підставі вищенаведеного, та з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, беручи до уваги наявність обставин проведення антитерористичної операції у Донецькій області на теперішній час, відсутність в діях відповідача прямого умислу на порушення зобовязання, з урахуванням матеріальних інтересів позивача, який здійснює господарську діяльність у м. Маріуполь, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та враховуючи фінансовий стан відповідача, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача частково та зменшити розмір штрафу до двох провізних плат, а саме до 6162,20 грн.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «АЗовсталь» про стягнення штрафу за невірно зазначену адресу вантожоодержувача підлягають задоволенню на суму 6162,20 грн.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-238, 247-252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення штрафу 15405 грн. 50коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (49057, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, б.108, ) штраф за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 6162 (шість тисяч сто шістдесят дві) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 28 листопада 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 30 листопада 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов