ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

м. Черкаси справа № 925/197/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача (за первісним позовом) - не з'явився, відповідача (за первісним позовом) - не з'явився, позивача (за зустрічним позовом) - не з'явився, відповідача (за зустрічним позовом) - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит" до фізичної особи - підприємця Чмиренко Світлани Володимирівни про стягнення 100549,57 грн. та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Чмиренко Світлани Володимирівни до товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит" про стягнення 18045,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 100549,57 гривень заборгованості по договору на транспортно-експедиційні послуги №271217 від 27.12.2017 з урахуванням пені, річних, інфляційних та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит" (позивач) та фізичною особою - підприємцем Чмиренко Світланою Володимирівною (відповідач) договору на транспортно - експедиційні послуги надав відповідачу послуги по перевезенню вантажу, за які останній розрахунку не провів.

Відповідач, не погоджуючись із заявленим позовом, звернувся до суду із зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит", в якому просив стягнути 15045 грн. збитків та 3000 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом умов договору, а всього 18045,00 грн.

Зустрічний позов вмотивовано тим, що відповідач (за зустрічним позовом) порушив умови договору на перевезення вантажу, а саме допустив пошкодження вантажу, в зв'язку з чим позивач (за зустрічним позовом) поніс збитки на суму 15045,00 грн. Крім того відповідач порушив строк доставки на 6 діб, а тому відповідно до п. 5.7. договору повинен сплатити позивачу 3000,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 29.03.2018 зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит" для спільного розгляду з первісним позовом прийнятий, об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

У відзиві на первісний позов представник відповідача (за первісним позовом) проти задоволення позову заперечував. Заперечення вмотивовано тим, що сторонами погоджено недопустимість докомплектації вантажами інших замовників транспортний засіб. Однак, позивач (за первісним позовом) здійснював довантаження інших вантажів на шляху слідування замовленого відповідачем транспортного засобу, чим порушив умови укладеного договору, та допустив пошкодження частини вантажу.

Суду також поданий відзив на зустрічний позов у якому представник відповідача (за зустрічним позовом) проти позову заперечував. Заперечення вмотивовано тим, що при отриманні товару ФОП Чмиренко С.В. пошкоджень виявлено не було, претензії не виставлялися, актів не складалося. Тому відповідач (за зустрічним позовом) вважає, що всі умови договору виконані належним чином.

Представники сторін повідомлені про час та місце судового засідання, однак в засідання не з'явилися. Представник позивача за первісним позовом направив суду клопотання в якому просив розглядати справу без його участі.

Суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку ст.. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

23.11.2015 фізичною особою - підприємцем Чмиренко С.В. (відповідач за первісним позовом) та ТОВ «ММ Пекеджінг Україна» укладено договір транспортного експедування, за умовами якого відповідач зобов'язався організувати та надати транспортно-експедиційні послуги.

На виконання цього договору 27 грудня 2017 року між фізичною особою - підприємцем Чмиренко Світланою Володимирівною та товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит" укладено Договір на транспортно - експедиційні послуги №271217 та Заявку на перевезення вантажу.

Відповідно до Договору та Заявки, товариством з обмеженою відповідальністю "Транзит" організовані транспортні послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортним засобом за маршрутом: Туреччина, м. Ізмір - П/П Чорноморськ (Україна) та П/П. Чорноморськ (Україна) - м. Черкаси (Україна) на загальну суму 84610,00 грн. транспортним засобом Рено з державними реєстраційними номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_3, міжнародна товарно-транспортна накладна №052588, водій ОСОБА_3.

Відповідно до п. 1.1. договору експедитор замовляє, а перевізник надає послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Конкретні умови кожного замовлення зазначаються у заявці експедитора і узгоджуються з перевізником (п. 1.3. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що вартість послуг узгоджується сторонами в заявках шляхом прийняття заявки до виконання.

Відповідно до п. 4.1.1. договору розрахунки за договором здійснюються експедитором у безготівковій форм протягом 10 робочих днів після отримання оригіналів рахунка, та ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, акта приймання-передачі наданих послуг та податкової накладної.

На виконання Договору сторонами підписано заявку на перевезення вантажу від 27.12.2017 до договору №2712217 від 27.12.2017, з наступними умовами перевезення:

1.Місце навантаження: м. Тіре, Туреччина;

2.Митниця відправлення: Ізмир чи Стамбул, Туреччина;

3.Дата та час подачі під завантаження: 03.01.2018, 09:00;

4.Дата та час доставки 09-10.01.2018, 09:00;

5. Тип рухомого складу: тент, 21т., 86 м. куб., транспортний засіб Рено, НОМЕР_2/НОМЕР_3;

6. Ставка за перевезення: еквівалент 3 000 дол. США по курсу НБУ на день завантаження.

Таким чином, сторони погодили, що Позивач (за первісним позовом) надає Відповідачу (за первісним позовом) транспортні послуги, шляхом надання для завантаження транспортного вантажопідйомністю 21 т. та об'ємом до 86 м. куб. та подальшого перевезення вантажу (кількість та склад якого визначається Відповідачем (за первісним позовом) самостійно з м. Тире, Туреччина до м. Черкаси, Україна.

19 січня 2018 року вантаж був отриманий Одеською митницею ДФС, а 23 січня 2018 року вантаж був доставлений на Черкаську митницю ДФС, звідки автотранспортним засобом НОМЕР_2 / НОМЕР_3 наданим ТОВ «Транзит» його було доправлено до пункту призначення м. Черкаси, вул.. Чигиринська, 21/25, ТОВ «ММ Пекеджінг Україна», та передано довіреній особі одержувача вантажу 25.01.208.

В міжнародній товаро-транспортній накладній А№052588 на вказане перевезення в графі « 24» уповноваженою особою вантажоодержувача зроблено відмітку про пошкодження вантажу.

Під час прийому вантажу встановлено, що вантаж частково пошкоджено, а саме палету № 1 (арт. 14041378, IF SBSHBS) про що зроблено відповідний запис в СМR, який посвідчено підписами водія та відповідальної особи замовника.

В ході приймання вантажу складено акт про пошкодження вантажу, під час складання якого здійснена фотофіксація пошкоджень вантажу та встановлено наступне:

1.Кількість товару що перевозилась у відповідності до інвойсу №ІНR010 від 09.01.2018: 3045 м2 - сигаретної упаковки;

2.Ціна товару у відповідності до інвойсу ІНR010 від 09.01.201: 252,07 Євро за 100 м2;

3.Кількість пошкодженого вантажу: 105 м2 сигаретної упаковки;

4.Вартість пошкодженого вантажу (без врахування митних платежів та вартості транспортування до пункту розвантаження): 105 м2 * 2,5207 = 264,6735 Євро.

5.Залишкова вартість пошкодженої упаковки: 127 грн. за 105 м2.

Акт складено за участі представників замовника, експедитора та перевізника, водій від підписання акту відмовився.

Замовником виставлено претензію на суму 15045 грн. вартості пошкодженого вантажу. Платіжним дорученням №208 від 27.02.2018 ФОП Чмиренко С.В. перерахувала вказану суму на рахунок ТОВ «ММ Пекеджінг Україна», тобто повністю відшкодувала завданий Перевізником збиток.

У відповідності до змісту складеної на виконання заявки №052588 від 10.10.2018 транспортний засіб наданий позивачем (за первісним позовом) завантажено не повністю, а саме перевозилось 4 палети сигаретної упаковки вагою 885 кг. Однак на шляху слідування в Туреччині відбувалось довантаження вантажів інших замовників.

07.06.2018 року Одеська митниця ДФС на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 року надала суду інформацію про пропуск вантажу автотранспортного засобу НОМЕР_2 / НОМЕР_3, в якому підтвердила наявність іншого вантажу.

Крім того вантаж повинен був прибути 09-10.01.2018 року однак, за даними СМR А №052588 від 10.01.2018 вантаж доставлено до митниці призначення - Черкаської митниці ДФС 23.01.2018, тобто через тринадцять днів

після завантаження.

Тобто перевізником (позивач за первісним позовом) порушено строк доставки вантажу на 6 діб.

Позивачем за первісним позовом не подано суду доказів отримання відповідачем на виконання умов п. 4.1.1 договору:

- рахунку - фактури № СФ-0000037 від 25 січня 2018 року, який дійсний до сплати до 18 лютого 2018 року, загальною сумою за надані, послуги 84610,00 грн;

- міжнародної товаро-транспортної накладної А№052588 з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу;

-акту № ОУ-0000036 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Відповідач за первісним позовом вартість перевезення не оплатив.

Згідно ст.ст. 929, 930, 931, 932, 933, 934 ЦКУ за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Клієнт повинен видати експедиторові довіреність, якщо вона є необхідною для виконання його обов'язків.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб.

У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Клієнт зобов'язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов'язків, встановлених договором.

Експедитор повинен повідомити клієнта про виявлені недоліки одержаної інформації, а в разі її неповноти - вимагати у клієнта необхідну додаткову інформацію.

У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі.

Клієнт відповідає за збитки, завдані експедиторові у зв'язку з порушенням обов'язку щодо надання документів та інформації, визначених частиною першою цієї статті.

За порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

В ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввіреній їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч.2 ст. 307 ГК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносаменту) відповідно до вимог чинного законодавства. Аналогічна норма міститься в ч.3 ст. 909 ЦК України.

Сторони погодились, що конкретні умови кожного замовлення визначаються у заявці Експедитора і узгоджуються перевізником - п.1.3. Договору.

При цьому Відповідач (за первісним позовом) погодився оплатити вартість перевезення, як повного завантаження транспортного засобу навіть у разі часткового завантаження, з метою швидкої доставки вантажу та збереження його цілісності, виключно на умовах недопустимості докомплектації вантажами інших замовників.

Умовами вказаного договору та заявки не встановлено права позивача (за первісним позовом) завантажувати на замовлений відповідачем (за первісним позовом) транспортний засіб інші вантажі.

У відповідності до положень п. 8.1. Договору сторони погодились, що при виконанні міжнародних перевезень за цим договором використовуються правила Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах КДПВ/СМR) зі змінами та доповненнями, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р. (далі Конвенція КДПВ), інших міжнародних договорів що регулюють митні та транзитні процедури. У питаннях, не врегульованих

міжнародними актами, а також при виконанні внутрішніх перевезень Сторони керуються законодавством України.

Положення Конвенції КДПВ не містять правового регулювання щодо наслідків порушення Перевізником умов договору про перевезення шляхом ненадання вказаної послуги в повному обсязі, тому в даному випадку слід застосовувати норми законодавства України.

Згідно з положеннями п. 2.2.2. договору Позивач взяв на себе зобов'язання забезпечити виконання всіх послуг, зазначених у заявці.

У відповідності п. 4.1. Договору Експедитор (Відповідач) зобов'язується, в порядку й на умовах, певних даним Договором оплачувати послуги перевезення вантажу.

Таким чином для Експедитора (Відповідача) встановлено обов'язок сплатити виключно фактично надані послуги з перевезення, у разі виконання Перевізником вимог п. 2.2.2. Договору.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Між сторонами господарське зобов'язання виникло на підставі укладеного ними договору про перевезення вантажу №271217 від 27.12.2017року.

Виконуючи свої зобов'язання за цим договором позивач (за первісним позовом) здійснив за заявкою відповідача перевезення вантажу. Вартість перевезення становить 84610,00 грн.

Однак при цьому позивач допустив часткове пошкодження вантажу та прострочив його доставку на 6 днів.

Крім того позивач не подав суду доказів отримання відповідачем на виконання умов п. 4.1.1 договору:

- рахунку - фактури № СФ-0000037 від 25 січня 2018 року, який дійсний до сплати до 18 лютого 2018 року, загальною сумою за надані, послуги 84610,00 грн;

- міжнародної товаро-транспортної накладної А№052588 з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу;

-акту № ОУ-0000036 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Оскільки умови, укладеного сторонами договору(п.4.1.1) пов'язують настання обов'язку відповідача щодо оплати вартості наданих послуг протягом 10 днів з моменту отримання названих вище документів, то на час розгляду справи підстави для стягнення заявлених у первісному позові сум відсутні.

Щодо зустрічного позову, то судом встановлено.

23.11.2015 між фізичною особою - підприємцем Чмиренко С.В. (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «ММ Пекеджінг Україна» (Замовник) укладено договір транспортного експедирування №231115 (далі - Договір експедирування), у відповідності до п. 1.1. якого Експедитор, за дорученням клієнта Зобов'язується, за плату та за його рахунок організувати та надати транспортно - експедиторські послуги пов'язані з організацією та забезпеченням перевезень вантажу в міському, міжміському, та міжнародному напрямках, згідно з транспортним замовленням клієнта, далі Автопослуги, а клієнт зобов'язується оплатити надані експедитором Автопослуги в обсягах та в терміни обумовлені Договором.

У відповідності до умов п. 3.1.2. Договору Експедитор Зобов'язується укладати від свого імені договори перевезення вантажу та інші договори, пов'язані з перевезенням та організацією, перевезення вантажу.

Згідно з положеннями п. 5.2. Договору експедирування Експедитор несе повну відповідальність за повну або часткову втрату вантажу або за його пошкодження, що сталося в проміжок часу між прийняттям вантажу до перевезення і його здачею. Експедитор не може посилатися для складання з себе Відповідальності ні на дефекти автомобіля, яким він користується для надання послуг, ні на провину особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів останнього.

Згідно з умовами транспортного замовлення №, Експедитор взяв на себе зобов'язання з організації перевезення в інтересах Замовника по маршруту Тире (Туреччина) - Черкаси (Україна), з погодженою датою завантаження - 10.01.2018.

Для організації вказаного перевезення, між ФОП Чмиренко С.В. (експедитор) та ТОВ «Транзит» (Перевізник) укладено договір №271217 від 27.12.2017 на транспортно - експедиційні послуги (далі Договір).

На виконання умов Договору сторонами підписано заявку на перевезення вантажу від 27.12.2017 до договору №2712217 від 27.12.2017.

Згідно міжнародної товарно - транспортної накладної (СМR) А №052588 від 10.01.2018 ТОВ «Транзит» 10.01.2018 прийнято до перевезення вантаж, а саме 4 палети сигаретної упаковки у відповідності до інвойсу № ІНR010 від 09.01.2018.

В графі 18 СМR наявний запис щодо прийняття вантажу перевізником згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції КДПВ, зауваження перевізника щодо правильності пакування, завантаження вантажу в СМR відсутні.

Вказаний вантаж доставлено замовнику ТОВ «ММ Пекеджінг Україна» 25.01.2018.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України, абз. 3 ч. 2 ст. 174 Господарського кодексу України, укладення між сторонами договору є однією з підстав виникнення зобов'язання.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини 1 статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Стаття 924 ЦК України, ст. 314 ГК України встановлює, що Перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення та до видачі одержувачеві, а також відповідає за втрату, прийнятого до перевезення розмірі фактичної шкоди.

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного зговору.

Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" закріплено, що Україна приєдналася зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 N 72/14-612/1-1559 "Щодо набуття чинності міжнародними договорами" ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня року.

Частиною 1 статті 1 Конвенції визначено, що вона застосовується до будь-якого автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах.

Згідно частини 1 статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь - яку затримку доставки; згідно частини 2 статті 17 Конвенції перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Відповідно до ч. 1, ст. 25 Конвенції у випадку пошкодження вантажу перевізник сплачує суму, що відповідає знеціненню вантажу, яке обчислюється з вартості вантажу, яка встановлена відповідно до пунктів 1, 2 і 4 статті 23.

Положення ст. 23 Конвенції встановлюють, що якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов'язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості в місці і під час прийняття його для перевезення.

Положеннями п.п. 2.2.4., 2.2.10., 5.6. договору №2712217 від 27.12.2017 встановлено, що Перевізник (Відповідач) несе відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу.

Норми даної Конвенції не вимагають доказування Позивачем наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення та згідно частини 1 статті 18 Конвенції тягар доказу того, що пошкодження вантажу викликане обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17 (а саме: дій або недогляду позивача внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути), що є підставою звільнення перевізника від відповідальності за втрату вантажу, лежить на перевізнику.

Факт пошкодження частини вантажу підтверджується даними СМR, акту від 25.01.2018.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала

зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу

цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявності винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона безпосередньо пов'язана зі збитками.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням.

Відповідачем (за зустрічним позовом) порушені зобов'язання, визначені І.2.4.. 2.2.10., 5.6. договору №2712217 від 27.12.2017, умови статті 14 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів.

Укладений договір №2712217 від 27.12.2017 на транспортно- експедиційні послуги, а саме п. 2.2.6. визначає, що перевізник зобов'язується забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі вантажоодержувачу та нести повну відповідальність за збереження прийнятого для перевезення вантажу.

У відповідності до статей 17, 18, 20 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, статей 22, 623, 920, 924 ЦК України та умови пункту 5.6. Договору позивач (за зустрічним позовом) вправі вимагати стягнення з Відповідача (за зустрічним позовом) збитків в розмірі 15 045 грн.

У відповідності до положень частини 1 статті 18 Конвенції КДПВ тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Статті 611, 623 ЦК України передбачають, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом встановлено, що за часткове пошкодження вантажу позивач за зустрічним позовом сплатив вантажоодержувачу (ТОВ «ММ Пекенжінг Україна») 15045,00 грн.

Оскільки пошкодження вантажу сталося з вини відповідача за зустрічним позовом, то понесені позивачем витрати у вигляді відшкодування вантажоотримувачеві вартості цих пошкоджень, є збитками і підлягають до відшкодування.

Що стосується вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення штрафу за прострочку подачі автомобіля в пункт розвантаження вантажу, то суд виходить з наступного.

Як на підставу позову позивач посилається на п.5.7. Договору, яким встановлено, що у разі несвоєчасного подання автомобіля в пункт завантаження/розвантаження, за кожну добу запізнення перевізник (відповідач за зустрічним позовом) сплачує штраф у розмірі, що становить 500 гривень за кожну добу простою.

Судом встановлено, що відповідач за зустрічним позовом допустив прострочку подачі автомобіля в пункт розвантаження на 6 днів, що є підставою для застосування відповідальності встановленою в договорі.

Крім того, відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача (за зустрічним позовом) на користь позивача (за зустрічним позовом) підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору та правову допомогу, як понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені первісного позову відмовити повністю.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Транзит " (вул. Донецьке шосе, 99, кВ. 49, м. Дніпро, 49130, код 30514526) на користь фізичної особи-підприємця Чмиренко Світлани Володимирівни (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) - 15045,00 грн. збитків, 3000,00 штрафу, 7000,00 витрат на правову допомогу та 1762,00 грн. судових витрат.

Це рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 03.12.2018

СУДДЯ К.І. Довгань