СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа № 922/1540/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: суддів: при секретарі судового засідання за участю представників сторін від позивача від відповідача Чернота Л. Ф. Зубченко І.В., Радіонова О.О. Телеснюк І.В. Жилка С.Е. - представник Харківської міської ради, за довіреністю №08-11/3926/2-17 від 27.12.2017 р. Берро Набіль Ата - представник Харківської міської ради, за довіреністю №08-11/3958/2-17 від 28.12.2017 р. Андрійчук Н.В. - предствник ТОВ "Аверс-імпекс", за довіреністю б/н від 06.06.2018 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків
на рішення господарського суду ухвалене від Харківської області в місті Харкові 10.09.2018 року (повне рішення складено 18.09.2018 року)
у справі№922/1540/18 (суддя - Калініченко Н.В.)
за позовом до про Харківської міської ради, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс", м. Харків стягнення 105 320,78 грн.
ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року до господарського суду Харківської області звернулась Харківська міська рада, м. Харків, з позовною заявою б/н, б/д до Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-імпекс, м. Харків, про стягнення 105 320,78 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою площею 0,3247 га по Стадіонному проїзду 17/1 у місті Харків.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.09.2018 року (повне рішення складено 18.09.2018 року) по справі № 922/1540/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-імпекс, м. Харків на користь Харківської міської ради, м. Харків, 68 025,38 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харків, площею 0,3247 га та 1 138,05 грн. судового збору.

Рішення мотивоване наявністю в діях відповідача усіх елементів складу правопорушення як підстави для стягнення збитків в сумі 68 025,38 грн., а саме:

- протиправної поведінки відповідача, яка полягає у відсутності жодного реагування на проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2006 року №25, безпідставного неукладення додаткової угоди після її отримання орендарем;

- збитків в розмірі 68 025,38 грн., як коштів, на які Харківська міська рада мала право розраховувати, реально одержати у разі належного виконання зобов'язання відповідачем із укладення додаткової угоди та своєчасного покладення на орендаря належної суми плати за користування земельною ділянкою відповідно до такої угоди;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою зумовлений тим, що у зв'язку з безпідставним неукладенням відповідачем додаткової угоди після її отримання стороною, було унеможливлено покладення на орендаря суми плати за користування земельною ділянкою у визначеному законом розмірі, внаслідок чого Харківська міська рада недоотримала кошти в сумі 68 025,38 грн.;

- вина особи виражена у формі бездіяльністю особи у вирішенні питання щодо приведення орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3247 га по Стадіонному проїзду у м. Харкові у відповідність до вимог чинного законодавства.

При цьому суд зазначив про безпідставність решти позову в частині стягнення з відповідача 37 295,40 грн. з огляду на наступне:

по-перше, при розрахунку суми недотриманого позивачем доходу позивач виходив з довідки Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Харківської області, що є не невірним, так як саме рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14 на підставі витягу № 686 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 24.09.2013 р. та на підставі розрахунку орендної плати № 689/14 від 18.11.2013 р. встановлено чіткий розмір орендної плати і саме від неї позивач повинен був вираховувати розмір недоотриманого доходу;

по-друге, рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14 набрало законної сили - 26 серпня 2015 року, і відповідно, з 26 серпня 2015 року у відповідача виник обов'язок зі сплати орендної плати на підставі договору оренди з урахуванням затвердженої судом додаткової угоди, тоді як позивачем проведено розрахунок по 10 вересня 2015 року (тобто, вже в межах дії додаткової угоди за рішенням суду).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач, Харківська міська рада 08.10.2018 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н, б/д, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 р. по справі №905/1540/18 за позовом Харківської міської ради до ТОВ «Аверс -імпекс» про стягнення недоотриманого доходу та задовольнити позовну заяву повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-імпекс» 105 320,78 грн. недоотриманого Харківською міською радою доходу за користування земельною ділянкою по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харків, площею 0,3247 га. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Крім того, позивач просить суд здійснити розгляд справи за участю представника Харківської міської ради та повідомити останнього про дату, час та місце розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції невірно визначений розмір збитків, виходячи лише з розміру орендної плати, визначеного відповідно до затвердженої рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року у справі № 922/1483/14 додаткової угоди до договору оренди землі від 20.03.2006 р. № 25, не врахувавши відповідні коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки у спірному періоді, які позивач навів у розрахунку суми позову відповідно до розрахунків, здійснених Департаментом земельних відносин Харківської міської ради та наведених в його листах.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 року у справі № 922/1540/18 та встановлено сторонам у справі строк до 08.11.2018 включно для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи.

08.11.2018 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 06.11.2018 р., в якому останній просить залучити даний відзив до матеріалів справи №922/1540/18 та у задоволенні апеляційної скарги Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 р. у справі №922/1540/18 відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2018 р. прийнято апеляційну скаргу до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 21.11.2018 р. о 15:15 год.

В судовому засіданні 21.11.2018 р. представники Харківської міської ради, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі. Просили долучити до матеріалів справи постанову Верховного Суду та врахувати висновки викладені в ній, оскільки, на думку останніх в даній постанові вирішено аналогічні правовідносини.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.11.2018 р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

На підставі рішення XXV сесії Харківської міської ради ІV скликання від 06 жовтня 2004 року № 153/04 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди землі від 20 березня 2006 року, зареєстрований 20 березня 2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за № 25. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, Стадіонний проїзд, 17/1. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3247 га в тому числі: площею 0,0698 га (на плані ділянка № 1) та площею 0,2549 га (на плані ділянка № 2), у тому числі під забудовою 0,0045 га, інших угідь 0,3202 га. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, який належить орендареві на праві колективної власності - нежитлова будівля літ. "А-1". Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою № 623/06 від 07 лютого 2006 року становить 1 096 114,00 грн. (п. 5 договору). Орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: 2006 рік - 1 941,04 грн.; з 2007 року - 2 283,57 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. п. 9.10 договору). Розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції - щорічно. Відповідно до п. 8 договору, договір укладено строком до 01 вересня 2054 року. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01січня 2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення). Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01 січня 2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п. п. 2, 3 рішення).

12 серпня 2015 року, рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/1483/14, внесено зміни до договору оренди землі від 20 березня 2006 року №025 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору землі, зокрема, в частині зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харкові площею 0,3247 га. та розміру орендної плати. Відповідно до вказаного рішення суду, розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 689/14 від 18.11.2013 на рік становить 4,8 % від її нормативної грошової оцінки і складає 364 330,56 грн., або в місяць - 30 360,88 грн. Зазначене рішення господарського суду Харківської області набрало законної сили 26 серпня 2015 року (дата підписання рішення 14.08.2015 року, відповідно 10-ти денний строк на оскарження 25.08.2015 р., оскільки 24.08.2015 р. святковий (вихідний) день).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, починаючи з дати отримання орендарем пропозиції про зміну Договору оренди землі по 10 вересня 2015 року (день, на думку позивача, що передує дню, набрання законної сили рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/1483/14) Харківська міська рада недотримувала дохід за користування Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс" земельною ділянкою по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харкові площею 0,3247 га, що перебуває в оренді відповідача в розмірі 105 320,78 грн. (різниця між розміром орендної плати за користування вище вказаною земельною ділянкою відповідно до розміру нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 2013 рік та фактично сплаченою орендною платою з урахуванням строку позовної давності).

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про часткове задоволення позову, зважаючи на наступне.

Як зазначено вище, предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди.

Підставами позову є недоотримання позивачем доходу у вигляді сум, на які збільшився розмір орендної плати за спірним Договором оренди землі, у зв'язку із збільшенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, внаслідок ухилення відповідача від виконання покладеного на нього Договором обов'язку із підписання додаткової угоди про відповідну зміну(збільшення) орендної плати.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у вигляді відшкодування збитків.

При цьому, враховуючи положення ч. 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює обов'язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та положення статті 614 Цивільного кодексу України, яка встановлює презумпцію вини порушника зобов'язання, позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач- відсутність своєї вини у заподіянні збитків.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Господарський суд першої інстанції правомірно на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з посиланням на відповідні норми матеріального права встановив наявність повного складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як стягнення збитків.

Аналізуючи обставини справи на предмет наявності протиправної поведінки відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Господарське правопорушення - це протиправна дія або бездіяльність учасника господарських відносин, яка не відповідає вимогам норм господарського права, не узгоджується з юридичними обов'язками зазначеного учасника, порушує суб'єктивні права іншого учасника господарських відносин або третіх осіб.

Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України зазначено, що земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб'єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об'єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки); земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Орендою землі у відповідності до статті 1 Закону України "Про оренду землі" є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; за статтею 2 цього Закону відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Як визначено статтею 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Земельна ділянка, яка перебуває у користуванні відповідача, відноситься до земель комунальної власності, у зв'язку з чим плата за землю у формі орендної плати, згідно з вимогами Податкового кодексу України, є податком на майно, який зараховується до місцевого бюджету (п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Стаття 1 Закону України "Про оцінку земель" визначає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

За приписами статей 13, 15 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Таким чином, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленого умовами договору.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, враховуючи положення частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України щодо співвідношення договору з актами цивільного законодавства у випадку, коли обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає із їх змісту, право орендодавця отримувати платіж за землю у встановленому розмірі відповідає вимогам статті 3 Цивільного кодексу України щодо існування, зокрема, таких загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, натомість ухилення (зволікання) орендаря від вчинення дій, які є обов'язковими для сторін, суперечить принципам, закріпленим частиною 1 та 3 статті 13 Цивільного кодексу України щодо меж здійснення цивільних прав та неможливості зловживання правом у будь-якій формі.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно славляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставою для виникнення зобов'язання є зокрема, договори та інші правочини (статті 11, 509 Цивільного кодексу України). Згідно з статтею 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються повноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Рішенням Харківської міської ради від 03 липня 2013 року №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року. Згідно п. 1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01 січня 2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України. Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року застосовується з 01 січня 2014 року. Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена станом на 01 січня 2007 року на підставі рішення Харківської міської ради від 25 грудня 2007 року № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішень Харківської міської ради від 27 лютого 2008 року № 41/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01 березня 2008 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25 вересня 2013 року № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01 січня 2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові. Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до пункту 16.4 вказаного Порядку зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, також зміни нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 13 Договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів.

Пославшись на наведене, господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що вимогами законодавства та Договору передбачено, що в разі збільшення органом місцевого самоврядування розміру нормативної грошової оцінки передбачено обов'язок орендаря земельної ділянки внести відповідні зміни в договір оренди земельної частини (в частині збільшення розміру орендної плати), шляхом укладення з орендодавцем додаткової угоди.

При розгляді справи № 922/1483/14 господарським судом встановлено направлення Департаментом земельних відносин Харківської міської ради рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2006 року № 25, яка в свою чергу не була підписана з боку орендаря.

Наявність обов'язку у товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс" внести відповідні зміни в договір оренди земельної частини (в частині збільшення розміру орендної плати), шляхом укладення з орендодавцем додаткової угоди та встановлений факт ухилення сторони від реалізації відповідних дій слугували підставами часткового задоволення позову судом у справі № 922/1483/14.

Отже, господарським судом у справі №922/1483/14 встановлено факт безпідставного ухилення відповідача від внесення змін до договору оренди в частині збільшення розміру орендної плати.

Відтак, протиправна поведінка Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс" полягає у бездіяльності сторони - відсутності жодного реагування на проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 березня 2006 року №25, безпідставного неукладення додаткової угоди після її отримання орендарем, що зумовило неможливість покладення на орендаря суми плати за користування земельною ділянкою у визначеному законом розмірі.

Досліджуючи наявність безпосередньої шкоди у вигляді недоотриманих доходів суд враховує наступне.

Як зазначалося вище, в даному рішенні суду, 12 серпня 2015 року рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1483/14 встановлено, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харкові площею 0,3247 га становить 364 330,56 грн. в рік, або 30 360, 88 грн. в місяць.

З наведеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Імпекс" повинно було укласти з позивачем додаткову угоду з відповідним збільшенням орендної плати , який становить 30 360, 88 грн. в місяць та в разі виконання зазначеного обов'язку позивач мав обґрунтовано розраховувати У період з 09 червня 2015 року по 25 серпня 2015 року (включно, дата, що передує даті набрання рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14 законної сили) на отримання орендної плати в сумі 77 110,10 грн.

В той час, як вказує позивач та не заперечується представником відповідача, останнім було сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою по Стадіонному проїзду, 17/1 у м. Харкові, площею 0,3247 га, за вказаний вище період у розмірі 9 084,72 грн.

З наведеного вбачається, що розмір орендної плати, яку фактично сплачувало Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-імпекс" в період з 09 червня 2015 року по 25 серпня 2015 року (включно) є порівняно меншим від розміру орендної плати, яку відповідач був зобов'язаний сплачувати відповідно до вищевказаного договору згідно з нормативною грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року.

Фактична різниця зазначених сум, відповідно до вищенаведених норм є збитками у вигляді недоотриманого доходу Харківської міської ради та становить 68 025,38 грн., а тому господарський суд першої інстанції правомірно встановив зазначений розмір збитків як елемент цивільного правопорушення поряд з протиправною поведінкою.

Також господарський суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність інших елементів правопорушення, а саме:

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою зумовлений тим, що у зв'язку з безпідставним неукладенням відповідачем додаткової угоди після її отримання стороною, було унеможливлено покладення на орендаря суми плати за користування земельною ділянкою у визначеному законом розмірі, внаслідок чого Харківська міська рада недоотримала кошти в сумі 68 025,38 грн.;

- вина особи, окрім того, що презюмується, виражена у формі бездіяльністю особи у вирішенні питання щодо приведення орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,3247 га по Стадіонному проїзду у м. Харкові у відповідність до вимог чинного законодавства.

Щодо решти позову в частині стягнення з відповідача 37 295,40 грн., суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про їх безпідставність з огляду нате, що:

по-перше, при розрахунку суми недотриманого позивачем доходу позивач виходив з довідки Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Харківської області, що є не невірним, так як саме рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14,яке набрало законної сили на підставі витягу № 686 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.09.2013 р. та на підставі розрахунку орендної плати № 689/14 від 18.11.2013 р. встановлено розмір орендної плати, який повинен бути узгоджено сторонами й, відповідно, на який позивач мав розраховувати у спірний період і вираховувати розмір недоотриманого доходу;

по-друге, рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14 набрало законної сили - 26 серпня 2015 року, і відповідно, з 26 серпня 2015 року у відповідача виник обов'язок зі сплати орендної плати на підставі договору оренди з урахуванням затвердженої судом додаткової угоди, тоді як позивачем проведено розрахунок по 10 вересня 2015 року (тобто, вже в межах дії додаткової угоди за рішенням суду).

Доводи скаржника щодо того, що при визначенні розміру збитків (недоотриманого доходу) суд першої інстанції повинен був виходити не лише з розміру орендної плати, визначеного відповідно до затвердженої рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2015 року по справі № 922/1483/14 додаткової угоди до договору оренди землі від 20.03.2006 р. № 25, а й враховувати відповідні коефіцієнти індексації, є безпідставними як з огляду на вищенаведені підстави, так і зважаючи на те, що зазначеним Договором в абз. «в» п. 13 підставою для щорічного перегляду орендної плати, тобто її зміни, визначено інфляцію, а відповідно до п. 36 Договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін , а в разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір вирішується в судовому порядку .

Таким чином, за відсутності додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати через індексацію нормативної грошової оцінки землі, позивач у спірному періоді за звичайних обставин, якби його право не було порушене ухиленням відповідача від підписання додаткової угоди щодо приведення розміру орендної плати у відповідність до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не мав підстав для отримання відповідних сум індексації. Відповідно зазначена сума не є збитками у вигляді упущеної вигоди в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скаргзі є необґрунтованими, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 року у справі № 922/1540/18 задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за розподіляються відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 року у справі №922/1540/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2018 року у справі №922/1540/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 23.11.2018 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова