СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Справа № 905/464/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників:

від позивача : ОСОБА_1, довіреність, адвокат

від відповідача : не зявився

від третьої особи : не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області (вх.№284 Д/1)

на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018р. (суддя Левшина Г.В.), повний текст складено 15.08.2018р.,

у справі №905/464/18,

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії ПАТ Укртелеком, м. Дніпро

до ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області

про стягнення 69 887,38 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», м.Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, про стягнення 69 887,38 грн., в т.ч. заборгованості в сумі 51 886,14 грн., інфляційних в сумі 14 776,83 грн., три проценти річних в сумі 3 224,41 грн. за договором про надання телекомунікаційних послуг №71 від 26.11.2010 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №71 про надання телекомунікаційних послуг від 26.11.2010р., з врахуванням положень угоди про заміну сторони від 01.01.2016р., щодо оплати вартості отриманих телекомунікаційних послуг за період з лютого 2015р. по грудень 2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.05.2018р. по справі №905/464/18 до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/464/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Дніпропетровської філії ПАТ Укртелеком, м.Дніпро до ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 69887,38 грн., у тому числі основний борг в сумі 51886,14 грн., інфляція в сумі 14776,83 грн. та три проценти річних в сумі 3224,41 грн., задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області (87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, буд. 84, р/р 0076 в відділенні №313/04 АБ Укргазбанк, МФО 320478, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд. 18, р/р № в ПАТ ПУМБ м. Київ, МФО 334851, ) в особі Дніпропетровської філії ПАТ Укртелеком (49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26, , адреса для листування: 87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр. Миру, 85) основний борг в сумі 49 551,58 грн., три проценти річних в сумі 3 079,33 грн. та інфляцію в сумі 14 111,96 грн., всього заборгованість в сумі 66742,87 грн., судовий збір в сумі 1682,72 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених вимог, в задоволеній судом частині. Дослідивши докази сплати позивачу грошових коштів за договором №71 від 26.11.2010року третьою особою, суд дійшов висновку, що частина доказів сплати заборгованості не може братися до уваги, оскільки стосується іншого періоду, ніж заявлений у справі, крім того при розрахунку позивачем не враховані суми, сплачені третьою особою за заявлений період. За висновком суду, заборгованість відповідача перед позивачем за період з лютого 2015р. по грудень 2015р. складає 49 551,58 грн.

Щодо заявленої відповідачем позовної давності, судом встановлено відсутність порушень з боку позивача, визначеного ст.257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності.

Враховуючи висновки суду про часткову неправомірність позовних вимог, за наслідками проведеного перерахунку, судом задоволені вимоги позивача про стягнення інфляційних в сумі 14 111,96 грн. з лютого 2016р. по січень 2018р. та трьох процентів річних в сумі 3 079,33 грн. за період з 01.02.2016р. по 26.02.2018р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь Донецької області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/464/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставою для скасування рішення, апелянт вказує порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що за специфікою укладеного з ПАТ Укртелеком договору про надання телекомунікаційних послуг, передбачено проведення ряду певних технічних дій оператором звязку, без здійснення яких надання послуг неможливе. Судом першої інстанції, на думку скаржника, проігноровано відсутність жодних дій, направлених на реальну передачу прав та обовязків за укладеним між сторонами договором №71 від 26.11.2010 року від ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області до ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області.

Апелянт зазначає, що отримувачем телекомунікаційних послуг було ОСОБА_2 державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області. Вказує, що ПАТ Укртелеком в особі Дніпропетровської філії звернувся з заявою до фактичного отримувача телекомунікаційних послуг ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Донецькій області, якою визнані вимоги позивача та віднесені до четвертої черги вимог кредиторів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №905/464/18, зобов'язано позивача та третю особу надати до Донецького апеляційного господарського суду відзиви на апеляційну скаргу.

На адресу суду від позивача ПАТ Укртелеком в особі Дніпропетровської філії, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає прийняте судом рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Наголошує, що угода від 01.01.2016р. про заміну сторони в зобовязанні відповідачем не оспорювалась, є чинною, заміна сторони у зобовязанні відбулася не внаслідок правонаступництва, а внаслідок досягнення всіма сторонами згоди, щодо такої заміни, про що свідчить підписана угода від 01.01.2016 року, тому права та обовязки, які існували у третьої особи, перейшли до відповідача за даним договором.

Від ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого третьою особою підтримано доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Указом Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць) та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 року № 295/2018 "Про переведення суддів" до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду переведено суддів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 року.

Приписами частини 5 та 7 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 року, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_4 - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2018р. у справі №905/464/18 прийнято справу №905/464/18 до провадження та призначено її до розгляду на 22.11.2018 о 12:00 год.

Від Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Дніпропетровської філії надійшло клопотання про участь представника у судовому засіданні по справі №905/464/18 у режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 у справі № 905/464/18. Доручено Донецькому апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції 22.11.18 о 12:00 год., у приміщенні Донецького апеляційного суду, розташованого за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 1а за участю представника ПАТ Укртелеком в особі Дніпропетровської філії.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач та третя особа не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

26.11.2010р. між позивачем (далі - Укртелеком) та ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (далі - Абонент) був укладений договір №71 про надання телекомунікаційних послуг, згідно з п. 1.1. якого Укртелеком зобов'язався надавати абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах замовлених абонентом, а Абонент зобов'язався своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього договору.

За умовами п. 3.1.1 договору, Укртелеком зобов'язаний надавати замовлені абонентом послуги цілодобово (365 днів на рік) відповідно до вимог Закону України Про телекомунікації, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до пункту 3.3.3 абонент має право на своєчасне отримання замовлених послуг встановленої якості.

Абонент зобов'язався своєчасно оплачувати отримані послуги в повному обсязі (п.3.4.2 договору).

Розділом 4 сторони погодили порядок розрахунків за надані телекомунікаційні послуги, згідно з яким надання послуг за договором є платним. Форма розрахунків безготівкова. Система розрахунків, що застосовується Укртелекомом: з надсиланням рахунків. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Оплата рахунку за отримання послуги проводиться абонентом в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати), та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) абонент повинен звернутися до служби розрахунків Укртелекому для отримання інформації про належну до сплати суму (п.4.1, п.4.2., п.4.5, п.4.11, п.4.15 договору).

Договір набуває чинності з дня його підписання Укртелекомом та Абонентом і діє протягом одного року. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомила письмово про його припинення договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний рік (п.7.1, п.7.2 договору).

У додатку №1 до договору сторонами визначено перелік послуг, які надаються Абоненту залежно від обраної категорії АВН, перелік платних додаткових послуг, що надаються Абоненту, перелік інших платних послуг.

У додатку №2 до договору сторонами визначено перелік засобів зв'язку в користуванні абонента за договором, перелік послуг, які надаються абоненту в залежності від обраної категорії АВН, перелік платних додаткових послуг інших платних послуг, що надаються абоненту.

Додатком №3 до договору визначені тарифи, встановлені Укртелекомом на послуги, замовлені абонентом станом на 26.11.2010 року.

Даний договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін у відповідності до законодавства.

01.01.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (сторона 1), ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (сторона 2) та ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області (сторона 3) підписано угоду про заміну сторони.

З метою договірного врегулювання заміни сторони у договорі від № 71 від 26.11.2010 року, укладеному між стороною 1 та стороною 2 (надалі Договір), Сторони домовилися про наступне.

За змістом даної угоди сторона 2 передає, а сторона 3 набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов'язань за договором від 26.11.2010року № 71 та визнається стороною по договору замість сторони 2 (п.1 угоди).

Сторона 1 надає свою згоду на заміну сторони у Договорі (п.2 угоди).

За змістом п.6 угоди, Угода набуває чинності з дати підписання і діє протягом усього періоду чинності договору №71 від 26.11.2010 року.

На підставі ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01 січня 2015 року включно.

Вказану угоду підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Позивач претензією (б/н від 31.01.2018 року) звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування витрат, повязаних з наданням телекомунікаційних послуг за період з лютого 2015 року по грудень 2015 року в сумі 51 886,14 грн., просив у строк до 01.03.2018 року погасити заборгованість.

Факт направлення претензії на адресу відповідача підтверджується описом вкладення до цінного листа та квитанцією Укрпошти від 01.02.2018р.

Наведену претензію ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області залишено без задоволення.

ПАТ Укртелеком доводить щомісячне виставлення рахунків для оплати вартості наданих послуг, які є не сплаченими.

Наголошує на наявності заборгованості в розмірі 51 886,14 грн. за період з лютого 2015 по грудень 2015 року включно та підстав для нарахування 3% річних в сумі 3 224,41 грн. та інфляційних втрат в розмірі 14 776,83 грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство Укртелеком є юридичною особою (ідентифікаційний код 21560766), що підтверджується випискою з ЄДР, здійснює свою діяльність на підставі Статуту. Здійснюючи свою діяльність у сфері телекомунікації, ПАТ Укртелеком надає телекомунікаційні послуги. Дніпропетровська філія ПАТ Укртелеком є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства Укртелеком, що підтверджено Випискою з ЄДР та Положенням про Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства Укртелеком.

ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області () є юридичною особою, що перебуває в стадії припинення.

ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області утворене відповідно до п.4 ст.3, ст.13, ч.1 ст.15, п.п.19, 20 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» , наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015р. №48 «Про затвердження Положення про ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області» .

07.11.2015р. відбулась державна реєстрація ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області (відповідача), створеного розпорядчим актом органу державної влади.

Відповідно до ст.81 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно з Положенням про ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області останнє є територіальним органом Національної поліції, що здійснює свою діяльність за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах, оперативно підпорядковуючись Департаменту поліції охорони. ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області є правонаступником ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку договору, дійшов висновку, що укладений договір за змістом спірних правовідносин та своєю правовою природою є договором про надання послуг, а тому спірні правовідносини регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.610 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалося, відповідно до Угоди про заміну сторони від 01.01.2016 року, сторона-1, ПАТ Укртелеком, сторона-2, ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, сторона-3, ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, з метою достовірного врегулювання заміни сторони в договорі від 26.11.2010року №71, укладеному між стороною 1 та стороною 2, домовились, що сторона 2 передає, а сторона 3 набуває усіх прав та приймає на себе виконання всіх зобовязань за договором та визнається стороною договору замість сторони 2 (п.1 угоди).

Згідно з п.6, угода набуває чинності з дати підписання і діє протягом усього періоду чинності договору від 26.11.2010 року №71. На підставі ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01 січня 2015 року включно.

За своєю правовою природою дана угода є угодою по заміну боржника у зобовязанні, що відповідає положенням ст. 520 Цивільного кодексу України, за якою боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (частина 1 ст. 520 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача та/чи третьої особи до суду щодо визнання недійсною зазначеної угоди, відповідного рішення суду з цього приводу, а відтак вона є дійсною.

Враховуючи наведене, у зв'язку з укладанням сторонами угоди від 01.01.2016р. до договору №71 від 26.11.2010р. права та обов'язки, які існували у третьої особи за даним договором з 01.01.2015р. перейшли до відповідача.

Судом першої інстанції вірно не прийняті як належні посилання відповідача на відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, оскільки у даному випадку відбулась заміна сторони у зобов'язанні не внаслідок правонаступництва, а саме у зв'язку з досягненням всіма сторонами згоди на таку заміну сторони у зобов'язанні.

Підписуючи дану угоду, відповідач погодився з набуттям прав та обов'язків сторони (Абонента) за договором №71 від 26.11.2010р., починаючи з січня 2015р. Відповідні оригінал договору №71 від 26.11.2010р. та укладені на його виконання документи передані третьою особою відповідачу разом з підписанням угоди, про що зазначено у п.4 угоди. Будь-яких застережень, зауважень відповідача з цього приводу, надана угода не містить.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При зверненні до суду з відповідними вимогами про стягнення заборгованості за певний період саме позивач має надати відповідний розрахунок, а також довести наведені у цьому розрахунку нарахування.

Наданий до позовної заяви позивачем розрахунок заборгованості за договором №71 від 26.11.2010р. свідчить про наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 51 886,14 грн. за період з 05.2014р. по 12.2015р. При цьому, згідно розрахунку, крім спірного періоду лютий-грудень 2015р. позивачем також враховано заборгованість в сумі 8 890,92 грн. станом на 01.05.2014р., а також заборгованість за період з травня 2014р. по січень 2015р.

В підтвердження даних нарахувань позивачем до справи додано рахунки-акти за телекомунікаційні послуги від 28.02.2015р., 31.03.2015р., 30.04.2015р., 31.05.2015р., 30.06.2015р., 31.07.2015р., 31.08.2015р., 30.09.2015р., 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р.

Згідно із п.72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг у разі здійснення розрахунків за отримані телекомунікаційні послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Вказані рахунки-акти виставляються (формуються) авторизованим програмним забезпеченням згідно вимог Закону України «Про телекомунікації» щодо відповідності стандартам і технічним регламентам технічних засобів телекомунікацій. Підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікацій здійснюється із Законом України «Про підтвердження відповідності» відповідно до вимог НКРЗІ.

Надані до матеріалів справи рахунки-акти роздруковані із автоматизованого програмного забезпечення. Відповідно до п. 5.15 Умов порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», що оприлюднені на офіційному web-сайті http://www.ukrtelecom.ua, кількість та вартість послуг телекомунікаційних послуг, наданих абоненту в розрахунковому періоді, визначається відповідно до показників автоматизованої системи розрахунків за послуги, що належить позивачу, та тарифу/тарифного плану на кожну окрему послугу.

Відповідачем відомості, викладені у актах-рахунках, не спростовані.

Проте, правові підстави для виникнення у відповідача зобов'язання сплачувати надані послуги до 31.12.2014 року відсутні, враховуючи не набуття відповідачем прав та обов'язків за договором №71 від 26.11.2010р. в період до 31.12.2014р.

Відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у відповідача обовязку сплати вартості наданих позивачем послуг за період з січня 2015р. по грудень 2015р.

Так, згідно розрахунку позивача за період з травня 2014р. по грудень 2015р. нараховано заборгованість в сумі 100 678,93 грн. У графі 3 розрахунку містяться відомості щодо проведених третьою особою оплат на суму 57683,71 грн.

Проте, третьою особою в якості доказів сплати позивачу грошових коштів за договором №71 від 26.11.2010р. до матеріалів справи надано наступні копії платіжних доручень: №1531 від 21.01.2014р. на суму 4256,71 грн. за рахунком №74-71.11.2013 від 30.11.2013р. за послуги зв'язку; №1532 від 21.01.2014р. на суму 5,33 грн. за рахунком №74-71.11.2013 від 30.11.2013р. за послуги зв'язку-пеня; №4218 від 20.02.2014р. на суму 4244,83 грн. за рахунком №74-71.12.2013 від 31.12.2013р. за послуги зв'язку; №4219 від 20.02.2014р. на суму 18,28 грн. за рахунком №74-71.12.2013 від 31.12.2013р. за послуги зв'язку-пеня; №6767 від 19.03.2014р. на суму 4244,83 грн. за рахунком №74-71.12.2013 від 31.12.2013р. за послуги зв'язку; №6768 від 19.03.2014р. на суму 4244,83 грн. за рахунком №74-71.12.2013 від 31.12.2013р. за послуги зв'язку-пеня; №7304 від 25.03.2014р. на суму 4458,18 грн. за рахунком №74-71.1.2014 від 31.1.2014р. за послуги зв'язку; №7305 від 25.03.2014р. на суму 24,29 грн. за рахунком №74-71.1.2014 від 31.1.2014р. за послуги зв'язку-пеня; №10127 від 18.04.2014р. на суму 4428,29 грн. за рахунком №74-71.2.2014 від 28.02.2014р. за послуги зв'язку; №10128 від 18.04.2014р. на суму 27,61 грн. за рахунком №74-71.2.2014 від 28.02.2014р. за послуги зв'язку-пеня; №12775 від 16.05.2014р. на суму 4433,86 грн. за рахунком №74-71.3.2014 від 31.03.2014р. за послуги зв'язку; №12776 від 16.05.2014р. на суму 43,03 грн. за рахунком №74-71.3.2014 від 31.03.2014р. за послуги зв'язку-пеня; №15418 від 16.06.2014р. на суму 4414,03 грн. за рахунком №74-71.4.2014 від 30.04.2014р. за послуги зв'язку; №15419 від 16.06.2014р. на суму 27,42 грн. за рахунком №74-71.4.2014 від 30.04.2014р. за послуги зв'язку-пеня; №20679 від 30.09.2014р. на суму 4406,77 грн. за рахунком №74-71.5.2014 від 31.05.2014р. за послуги зв'язку; №20680 від 30.09.2014р. на суму 31,39 грн. за рахунком №74-71.5.2014 від 31.05.2014р. за послуги зв'язку-пеня; №21749 від 20.10.2014р. на суму 4593,13 грн. за рахунком №000713.6.2014 від 30.06.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №21750 від 20.10.2014р. на суму 30,105 грн. за рахунком №000713.6.2014 від 30.06.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №22271 від 04.11.2014р. на суму 5213,37 грн. за рахунком №000713.7.2014 від 31.07.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №22272 від 04.11.2014р. на суму 58,55 грн. за рахунком №000713.7.2014 від 31.07.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №23039 від 21.11.2014р. на суму 5371,58 грн. за рахунком №000713.8.2014 від 31.08.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №23040 від 21.11.2014р. на суму 115,49 грн. за рахунком №000713.8.2014 від 31.08.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №24544 від 26.12.2014р. на суму 5284,78 грн. за рахунком №000713.9.2014 від 30.09.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №24545 від 26.12.2014р. на суму 164,75 грн. за рахунком №000713.9.2014 від 30.09.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №24524 від 26.12.2014р. на суму 5250,44 грн. за рахунком №000713.10.2014 від 31.10.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №24525 від 26.12.2014р. на суму 166,42 грн. за рахунком №000713.10.2014 від 31.10.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71;№333 від 21.01.2015р. на суму 5386,04 грн. за рахунком №000713.11.2014 від 30.11.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №334 від 21.01.2015р. на суму 130,47 грн. за рахунком №000713.11.2014 від 30.11.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №3221 від 31.03.2015р. на суму 5234,38 грн. за рахунком №000713.12.2014 від 31.12.14р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №3222 від 31.03.2015р. на суму 131,33 грн. за рахунком №000713.12.2014 від 31.12.14р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №9122 від 31.08.2015р. на суму 5214,44 грн. за рахунком №000713.1.2015 від 31.01.15р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №9123 від 31.08.2015р. на суму 67,01 грн. за рахунком №000713.1.2015 від 31.01.15р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71; №8001 від 31.07.2015р. на суму 5172,42 грн. за рахунком №000713.2.2015 від 28.02.15р. за послуги зв'язку згідно договору №71; №8002 від 31.07.2015р. на суму 99,47 грн. за рахунком №000713.2.2015 від 28.02.15р. за послуги зв'язку-пеня згідно договору №71.

Однак, копії платіжних доручень №1531 від 21.01.2014р., №1532 від 21.01.2014р., №4218 від 20.02.2014р., №4219 від 20.02.2014р., №6767 від 19.03.2014р., №6768 від 19.03.2014р., №7304 від 25.03.2014р.,№7305 від 25.03.2014р., №10127 від 18.04.2014р., №10128 від 18.04.2014р., №12775 від 16.05.2014р., №12776 від 16.05.2014р., №15418 від 16.06.2014р., №15419 від 16.06.2014р., №20679 від 30.09.2014р., №20680 від 30.09.2014р., №21749 від 20.10.2014р., №21750 від 20.10.2014р., №22271 від 04.11.2014р., №22272 від 04.11.2014р., №23039 від 21.11.2014р., №23040 від 21.11.2014р., №24544 від 26.12.2014р., №24545 від 26.12.2014р., №24524 від 26.12.2014р., №24525 від 26.12.2014р., №333 від 21.01.2015р., №334 від 21.01.2015р., №3221 від 31.03.2015р., №3222 від 31.03.2015р., №9122 від 31.08.2015р., №9123 від 31.08.2015р. не можуть бути взяті судом до уваги як докази сплати основного боргу по договору №71 від 26.11.2010р., оскільки, вказаними платіжними дорученнями третьою особою сплачені послуги не за спірний період (з лютого 2015р. по грудень 2015р.), який є предметом розгляду справи №905/464/18.

При цьому, з копії платіжного доручення №8001 від 31.07.2015р. вбачається сплата третьою особою на користь позивача грошових коштів за лютий 2015р. (тобто, за місяць, що входить до спірного періоду) на суму 5172,42 грн.

Платіжне доручення №8002 від 31.07.2015р., вірно не враховано судом, оскільки даним платежем третьою особою сплачувалась на користь позивача пеня, а не основний борг.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначаються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» .

Крім цього, загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. N22 (далі по тексту Інструкція ).

При цьому, відповідно до п.1.3 Інструкції її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, які здійснюють примусове списання коштів з рахунків цих учасників, та обов'язкові для виконання ними.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за таким видом розрахункових документів як платіжне доручення.

За змістом п.1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1.4 Інструкції платіжним дорученням є розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Виходячи зі змісту наданого третьою особою платіжного доручення №8001 від 31.07.2015р. в графі призначення платежу третьою особою було зазначено: «Оплата за рахунком №000713.2.2015 від 28.02.15р. за послуги зв'язку згідно договору №71» .

Даний платіж щодо погашення заборгованості за лютий 2015р. у розрахунку позивача не врахований.

Судом правомірно відхилені посилання відповідача на неотримання ОСОБА_2 Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області послуг від позивача у повному обсязі, внаслідок його знаходження та реєстрації до листопада 2014р. в місті Донецьку, втрати частини майна внаслідок проведення антитерористичної операції, враховуючи, що у зазначений період відповідач ще не набув прав та обов'язків сторони за договором №71 від 26.11.2010р. Третьою особою будь-яких доказів щодо звернення до позивача з вимогою про припинення дії договору, відмови від отримання послуг в період з травня 2014р. по листопад 2014р., наявності претензій щодо якості, обсягу наданих послуг до справи не надано.

Наполягання Відповідача про відсутність в нього зобов'язань зі сплати спірної заборгованості внаслідок визнання даного боргу ліквідаційною комісією третьої особи та прийняття рішення від 26.02.2016р. №37 л/к про їх задоволення в порядку визначеному ч.4 ст.112 Цивільного кодексу України, є недоведеними, оскільки у змісті даного рішення відсутні будь-які відомості щодо визнання кредиторських вимог позивача саме за договором №71 від 26.11.2010р.

Судом першої інстанції правомірно зазначено про дотримання позивачем строку позовної давності при зверненні з цим позовом до суду.

Згідно із статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Приймаючи до уваги умови договору №71 від 26.11.2010р. щодо проведення розрахунку не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідач мав сплатити вартість наданих позивачем послуг, відповідно, не пізніше 20.03.2015р., 20.04.2015р., 20.05.2015р., 20.06.2015р., 20.07.2015р., 20.08.2015р., 20.09.2015р., 20.10.2015р., 20.11.2015р., 20.12.2015р, 20.01.2016р.

Як наслідок, право позивача на відповідний позов виникло з 21.03.2015р., з 21.04.2015р. та т.д.

Виходячи з того, що позовна заява направлена до суду 06.03.2018р. (згідно поштового штампу на конверті) судом встановлено відсутність порушень з боку позивача, встановленого ст.257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основного боргу за телекомунікаційні послуги в сумі 49551,58 грн. за період з лютого 2015р. по грудень 2015р.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред'явлено до стягнення інфляційні в сумі 14776,83 грн. за період з лютого 2016р. по січень 2018р. та три проценти річних в сумі 3224,41 грн. за період з 01.02.2016р. по 26.02.2018р.

Враховуючи висновки суду про часткову неправомірність позовних вимог, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних в сумі 14111,96 грн. з лютого 2016р. по січень 2018р. та трьох процентів річних в сумі 3079,33 грн. за період з 01.02.2016р. по 26.02.2018р.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018 року у справі №905/464/18.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018 року у справі №905/464/18 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 поліції охорони в Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018р. (повний текст складено 15.08.2018р.) у справі №905/464/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018р. (повний текст складено 15.08.2018р.) у справі №905/464/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 22.11.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 27.11.2018 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук