ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"22" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1678/18

За позовом: Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, б. 6, код ЄДРПОУ - 00034022)

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, б. 28-А, код ЄДРПОУ - 33689922) в особі філії "Одеське управління військової торгівлі "Концерну "Військторгсервіс" (65058, м. Одеса, вул. Армійська, б. 10-А, код ЄДРПОУ - 35123222).

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Седікуллах Мохаммад Джан ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Лазуренко Є.С.

Представники:
Від позивача: Дідух С.П. - на підставі довіреності № 220/411/Д від 26.06.2018 р., Єрмаков А.В.- на підставі довіреності №220/410/Д від 26.06.2018р.

Від третьої особи: Назаровець В.В. на підставі довіреності №13/18 від 02.01.2018р.

Від відповідача : Гоцуленко С.В. - на підставі ордеру серії ОД №333770 від 15.11.2018р., Савицький Г.Л.- на підставі ордеру серія ОД №112088 від 05.11.2018р.

В засіданні брали участь:
Від позивача: Дідух С.П. - на підставі довіреності № 220/411/Д від 26.06.2018 р.

Від третьої особи: Назаровець В.В. на підставі довіреності №13/18 від 02.01.2018р.

Від відповідача : Савицький Г.Л.- на підставі ордеру серія ОД №112088 від 05.11.2018р.

Суть спору: Позивач- Міністерство оборони України звернуся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Седікуллах Мохаммад Джан (далі- ФОП Седікуллах Мохаммад Джан ) про зобов`язання ОСОБА_1 та будь-яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3780 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, б. 20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30 серпня 2018 р. відкрито провадження та призначено справу № 916/1678/18 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 916/1678/18 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 13.11.2018р.

У судовому засіданні, що відбулося 13 листопада 2018р., представником ФОП Седікуллах Мохаммад Джан подано клопотання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення чи належить підпис, зроблений в акті огляду торговельного місця №3780 від 07.08.2018р., зроблений від імені Седікуллах Мохаммад Джан, саме ОСОБА_1 .

Також, в судовому засіданні 13.11.2018р. відповідачем було подано до суду клопотання ро витребування оригіналів письмових доказів для огляду, а саме: договору №181/9-83 р від 21.02.2000р. з додатками, договору доручення від 14.06.2016р. №1 з додатками, додаткової угоди №1 від 06.03.2018р. до договору доручення №1 від 14.06.2016р., копії листа-повідомлення від 04.06.2018р. вих.№747/17 з доказами відправлення, акту огляду торговельного місця від 07.08.2018р., оголошення в газеті Одеські вісті від 09.06.2018р. №44 (5068). Зазначене клопотання було розглянуто судом та частково задоволено шляхом оголошення представнику документів із заявленого ним переліку, оригінали яких було оглянуто судом в ході підготовчого провадження.

Крім того, у судовому засіданні щодо розгляду справи по суту, що відбулося 13.11.2018р., представником відповідача було надано відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

Судом також було задоволено клопотання представників позивача щодо оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 15.11.2018р. з метою викладення своєї правової позиції по суті заявлених відповідачем клопотань та з метою ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

14 листопада 2018р. до суду надійшла заява ФОП Седікуллах Мохаммад Джан на підтвердження надання ним повноважень адвокату Савицькому Г.Л. представляти інтереси відповідача в Господарському суді Одеської області з усіма без виключення процесуальними правами, які надано йому як відповідачі, та на підтвердження всіх вчинених адвокатом Савицьким Г.Л. процесуальних дій у справі №916/1678/18.

Ухвалами суду від 15.11.2018р. відмовлено ФОП Седікуллах Мохаммад Джан у задоволенні клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи та у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. При цьому, в судовому засіданні представнику відповідача роз`яснено право на викладення своєї правової позиції у справі в ході розгляду справи по суті у вступній промові та судових дебатах.

Представники позивача позовну заяву підтримують, просять суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 30.08.2018р. залучено до участі у справі у як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс». Третя особа повністю підтримує позицію позивача у справі з мотивів, викладених у поясненнях по справі, що надійшли до суду 12.09. 2018р.

Представник відповідача у вступній промові та судових дебатах проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Позивач у справі Міністерство оброни України, зазначив, що 21.02.2000 р. між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Промтоварний ринок укладено договір №181/9-83р, відповідно до п. 5.1 якого Міністерство має право протягом 99 років з дня підписання цього договору безкоштовно користуватися на власний розсуд 50-ма торговельними місцями під 20-футові контейнери по вулиці Рожевій на території ТОВ Промтоварний ринок.

25 квітня 2000р. було складено Акт інвентаризації земельної ділянки з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком, розташованої на території військової частини А-4139 в Одеському гарнізоні на 7 км Овідіопольського шляху, затверджений заступником Міністра оборони України, а також Акт прийому-передачі земельної ділянки з розміщеним на ній асфальтовим майданчиком, розташованої на території військової частини А-4139 в Одеському гарнізоні на 7 км Овідіопольського шляху.

У подальшому, 14 червня 2016 р. між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено договір доручення № 1, відповідно до п. 1.1 якого Концерн Військторгсервіс уповноважений діяти від імені Міністерства, а саме: вчиняти юридичні дії пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожевій, у тому числі з правом звернення до суду з позовами з питань пов`язаних з виконанням умов цього договору.

Пунктом 2.3 договору доручення передбачено, що за виконання доручення за цим договором Концерн з коштів, що надійшли від фізичних та юридичних осіб на виконання умов укладених угод щомісячно отримує винагороду, яка складає 8% (з ПДВ) від загальної суми коштів, отриманих Концерном від фізичних та/або юридичних осіб у відповідному місяці.

Позивач зазначає, що 01.09.2016р. між Міністерством оборони України, від імені якого діяв Концерн «Військторгсервіс» відповідно до договору доручення №1 від 14.06.2016р. та довіреності №92/1 від 01.07.2016р. та ФОП Седікуллах Мохаммад Джан був укладений Договір №ВКС -1257 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (майно), згідно п.1.1. якого Міністерство оборони України надає ФОП Седікуллах Мохаммад Джан право платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру на спеціально визначеній для цієї мети відритій території, а ФОП Седікуллах Мохаммад Джан зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги по розміщенню майна згідно з умовами цього Договору. Для встановлення майна Міністерство оборони України виділяє відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт.Авангард, територія ТОВ «Промтоварний ринок», вул.Рожева, торгове місце №3780, згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною Договору. ( п.1.2 Договору).

Сторони домовилися, що Договір набуває чинності з 01.08.2016р. і діє до 31.05.2019р. включно. (п.7.1). Відповідно до п.7.2 Договору він розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці. Крім того, згідно п.7.3 Договору дія Договору припиняється у випадках:-закінчення терміну, на який він був укладений; -за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою щодо припинення договору повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Позивач зазначив, що 06.03.2018 р. до вказаного договору доручення укладено додаткову угоду № 1, якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торговельним місцем, який становить 16925 грн. 40 коп. (з ПДВ) в місяць, визначено типові умови договору про надання права платного користування, та внесено ряд інших змін.

В свою чергу, як вказує позивач, Міністерство оброни України довіреністю від 23.03.2018 р. № 220/254/д уповноважило Соловйову О.Є. - начальника філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» на виконання умов договору доручення. Крім цього, довіреністю від 26.04.2018 р. № 220/337/д начальнику філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» надано повноваження на представництво інтересів Міністерства оборони України в судових установах та інших юрисдикційних органах із питань пов`язаних з виконанням умов договору доручення.

29 березня 2018р. начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» на адресу ФОП Седікуллах Мохаммад Джан направлено лист пропозицію з`явитися до філії з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин, які передбачають надання права платного користування торговельним місцем №3780, та попереджено, що у випадку неявки філією буде припинено дію Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. в порядку п.7.3 Договору. Зазначений лист повідомлення отримано відповідачем 02.04.2018р.

Позивач зазначив, що умови Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р., його зміст та мета вказують на те, що даний Договір є договором найму. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Згідно ч.ч.1,3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.188 Господарського кодексу України.

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю у відповідача бажання співпрацювати з Міністерством оборони України на запропонованих умовах, листом від 04.06.2018р. за вих.№747/17 начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» на адресу ФОП Седікуллах Мохаммад Джан його повідомлено про припинення з 06.08.2018р. дії Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. за ініціативою Міністерства оборони України, в порядку п.7.3 Договору. Крім того, відповідачу запропоновано укласти договір про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів у новій редакції, і проект нової редакції договору є додатком до цього листа.

Також, у газеті Одеські вісті, випуск від 09.06.2018р. №44 (5068), на сторінці 11 розміщено оголошення наступного змісту: За ініціативою Міністерства оборони України (МОУ) з 06.08.2018р. припиняється дія договорів про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, а саме: припиняється дія договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р., укладеного з МОУ та ФОП Седікуллах Мохаммад Джан на користування торговельним місцем №3780, на підставі повідомлення від 04.06.2018 р. №747/17.

Аналогічне за змістом повідомлення щодо припинення дії Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. було розміщено і на веб-сайті ТОВ "Промтоварний ринок".

Позивач вважає, що сторони у Договорі передбачили саме можливість односторонньої відмови від договору та встановили строк, протягом якого вони, у разі незгоди із таким припиненням, мають право врегулювати розбіжності, тобто, протягом двох місяців. Відповідач у встановлений у Договорі строк не вчинив дій щодо врегулювання договірних відносин з Міністерством оборони України шляхом укладання договору ( у новій редакції).

За таких обставин, Міністерство оборони України вважає, що починаючи з 07.08.2018р. у ФОП Седікуллах Мохаммад Джан відсутні правові підстави для користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул. Рожевій, адже між ним та Міністерством оборони України відсутні договірні відносини. Таким чином, ФОП Седікуллах Мохаммад Джан безпідставно користується торговельним місцем №3780.

Позивач також зазначив, що Міністерство оборони України є особою, яка до 2009р. є володільцем, розпорядником та користувачем 50 торговельними місцями ( у тому числі №3780), та Міністерство оборони надало повноваження та свою згоду Концерну «Військторгсервіс» в особі начальника філії укладати договори про надання права платного користування торговельними місцями, задля отримання відповідного прибутку. Однак, Міністерство оборони не може належним чином самостійно реалізувати належне йому право та передати торговельне місце №3780 у користування іншій особі, так як відповідач та треті особи чинять перешкоди у користуванні та відмовляються звільнити торговельне місце, чим систематично завдають збитки у вигляді упущеної вигоди Міністерству оборони України, щомісячно у розмірі 16 925 грн. 40 коп.

Позивач також зазначив, що відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням зазначеного, та із посиланням на ч.2 п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», позивач вважає, що у даному випадку належним способом захисту його прав є зобов`язання відповідача усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні майном шляхом звільнення торговельного місця №3780 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів по вул.Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок».

Третя особа на стороні позивача- Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» повністю підтримує позицію позивача, викладену у позовній заяві та додатково зазначає, що 14.06.2016 р. між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено договір доручення № 1, відповідно до п. 1.1 якого Концерн Військторгсервіс уповноважений діяти від імені Міністерства, а саме: вчиняти юридичні дії пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожевій, у тому числі з правом звернення до суду з позовами з питань пов`язаних з виконанням умов цього договору.

В подальшому, 06.03.2018 р. до вказаного договору доручення укладено додаткову угоду № 1, якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торговельним місцем, який становить 16925,40 грн. (з ПДВ) в місяць, визначено типові умови договору про надання права платного користування, та внесено ряд інших змін.

Пунктом 2.3 договору доручення передбачено, що за виконання доручення за цим договором Концерн з коштів, що надійшли від фізичних та юридичних осіб на виконання умов укладених угод щомісячно отримує винагороду, яка складає 8% (з ПДВ) від загальної суми коштів, отриманих Концерном від фізичних та/або юридичних осіб у відповідному місяці.

При цьому, Міністерство оброни України уповноважило Соловйову О.Є.- начальника філії Одеське управління військової торгівлі, довіреністю від 23.03.2018 р. № 220/254/д на виконання умов договору доручення. Крім цього, довіреністю від 26.04.2018 р. № 220/337/д начальнику філії Одеське управління військової торгівлі надано повноваження на представництво інтересів Міністерства оборони України в судових установах та інших юрисдикційних органах із питань пов`язаних з виконанням умов договору доручення.

З огляду на викладене, листом від 29.03.2018р. начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» ФОП Седікуллах Мохаммад Джан поінформовано про необхідність з`явитися до філії з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин, які передбачають надання права платного користування торговельним місцем №3780, та попереджено, що у випадку неявки філією буде припинено дію Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. в порядку п.7.3 Договору. Зазначений лист повідомлення отримано відповідачем 02.04.2018р.

У зв`язку із неприбуттям відповідача, листом від 04.06.2018р. за вих.№747/17 начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» на адресу ФОП Седікуллах Мохаммад Джан повідомлено про припинення з 06.08.2018р. дії Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. за ініціативою Міністерства оборони України, в порядку п.7.3 Договору. Крім того, відповідачу запропоновано укласти договір про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів у новій редакції, і проект нової редакції договору є додатком до цього листа.

Третя особа зазначає, що відмова відповідача звільнити торговельне місце є перешкоджанням Концерну «Військторгсервіс» належним чином виконувати договірні зобов`язання.

Представник відповідача в ході розгляду справи по суті проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, та зазначає, що Сторони домовилися, що Договір набуває чинності з 01.08.2016р. і діє до 31.05.2019р. включно. Умовами до п.7.2 Договору встановлено, що він розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці. Згідно п.7.3 Договору дія Договору припиняється у випадках:-закінчення терміну, на який він був укладений; -за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою щодо припинення договору повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

За таких обставин, відповідач вважає, що єдиною підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку є наявність заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці, але позивачем доказів наявності також заборгованості до матеріалів справи не надано.

Крім того, відповідач вважає, що під письмовим повідомленням про припинення договору слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути ним повідомлені. Зазначена думка відповідача ґрунтується на положеннях ст.782 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Представник відповідача зазначив, що Седікуллах Мохаммад Джан не отримував повідомлення про припинення дії Договору та відповідно, не був обізнаний про припинення його дії з 06.08.2018р.

Представник відповідача також зазначив, що ФОП Седікуллах Мохаммад Джан не був присутній при складанні акту огляду торговельного місця від 07.08.2018р. та ніколи його не підписував.

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що 14 червня 2016 р. між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено договір доручення № 1, відповідно до п. 1.1 якого Концерн Військторгсервіс уповноважений діяти від імені Міністерства, а саме: вчиняти юридичні дії пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожевій, у тому числі з правом звернення до суду з позовами з питань пов`язаних з виконанням умов цього договору.

За приписами ст.1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно ст.1003 Кодексу у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

При цьому, матеріали справи містять копію договору № 181/9-83р від 21.02.2000р., з якого вбачається виникнення у позивача права безкоштовного користування протягом 99 років 50-ма місцями під 20-ти футові контейнери за вищевказаною адресою. Позивач у позовній заяві посилається на цей договір як на один з доказів наявності у нього відповідного права. Надана позивачем до справи фотокопія з копії цього договору не є, ані оригіналом, ані належним чином засвідченою копією, та взагалі не містить доказів підписання цього Договору сторонами. Частина 2 ст.91 ГПК України встановлює, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Надана позивачем ксерокопія договору не відповідає вимогам п.5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, тому не може розглядатися судом як доказ у розумінні ст. 91 ГПК України.

Одночасно, суд звертає увагу на положення ст. 204 Цивільного кодексу України, якою встановлено презумпцію правомірності правочину, а саме - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З урахуванням того, що правомірність договору № 181/9-83р від 21.02.2000р. не є предметом розгляду у даній справі, та судом не досліджується правомірність укладання Договору доручення №1 від 14 червня 2016 р., суд приймає до уваги інформацію позивача щодо існування договору № 181/9-83р від 21.02.2000р, укладеного між Міністерством оборони України, ТОВ «Промтоварний ринок» та Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області.

Судом встановлено, що 01.09.2016р. між Міністерством оборони України, від імені якого діяв Концерн «Військторгсервіс» відповідно до договору доручення №1 від 14.06.2016р. та довіреності №92/1 від 01.07.2016р., та ФОП Седікуллах Мохаммад Джан був укладений Договір №ВКС -1257 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (майно), згідно п.1.1. якого Міністерство оборони України надає ФОП Седікуллах Мохаммад Джан право платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру на спеціально визначеній для цієї мети відритій території, а ФОП Седікуллах Мохаммад Джан зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги по розміщенню майна згідно з умовами цього Договору. Для встановлення майна Міністерство оборони України виділяє відкриту територію, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт.Авангард, територія ТОВ «Промтоварний ринок», вул.Рожева, торгове місце №3780, згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною Договору. ( п.1.2 Договору).

Сторони домовилися, що Договір набуває чинності з 01.08.2016р. і діє до 31.05.2019р. включно. (п.7.1). Відповідно до п.7.2 Договору він розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці. Крім того, згідно п.7.3 Договору дія Договору припиняється у випадках:-закінчення терміну, на який він був укладений; -за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою щодо припинення договору повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Дійсно, як зазначає позивач у справі, умовами п.7.3 Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. передбачено, що Договір припиняється за ініціативою однієї із сторін. При цьому, сторона, яка виступає з ініціативою щодо припинення договору повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Але, обґрунтовуючи направлення Концерном «Військторгсервіс» на адресу ФОП Седікуллах Мохаммад Джан повідомлення про припинення дії Договору, позивач помилково посилається на положення законодавства щодо односторонньої відмови від договору (ч.ч.1,3 ст.651 Цивільного кодексу України) або розірвання договору в односторонньому порядку ( ч.1 ст.188 Господарського кодексу України).

Як вже зазначено вище, сторони за Договором №ВКС-1257 від 01.08.2016р. дійсно передбачили умову щодо можливості розірвання Договору у односторонньому порядку за умови заборгованості по оплаті більше ніж 2 місяці (п.7.2 Договору).

Згідно ж листа (вих.№ 406/20) від 29.03.2018р. начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» ФОП Седікуллах Мохаммад Джан поінформовано про необхідність з`явитися до філії з метою врегулювання питання щодо подальших договірних відносин, які передбачають надання права платного користування торговельним місцем №3780. Отже, у даному листі мова не йшла про наявність будь-якої заборгованості ФОП Седікуллах Мохаммад Джан по оплаті.

Листом від 04.06.2018р. за вих.№747/17 начальником філії Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» на адресу ФОП Седікуллах Мохаммад Джан повідомлено про припинення з 06.08.2018р. дії Договору №ВКС-1257 від 01.08.2016р. за ініціативою Міністерства оборони України, в порядку п.7.3 Договору. Крім того, відповідачу запропоновано укласти договір про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів у новій редакції, і проект нової редакції договору є додатком до цього листа.

Отже, фактично підставою для припинення договірних відносин Міністерство оборони України в особі Концерну «Військторгсервіс» визначило непогодження ФОП Седікуллах Мохаммад Джан з укладанням договору про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів у новій редакції.

Однак, чинне законодавство та умови Договору, укладеного з відповідачем, не визначають таких підстав для можливого одностороннього припинення дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 р. у справі № 916/849/17, предметом спору якого був договір, умови відносно припинення якого, є аналогічними за змістом договором укладеним з ФОП Якубенко О.В., з аналізу статей 651 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України вбачається, що договір не може бути розірваний в односторонньому порядку за ініціативою однієї із сторін за відсутності правових підстав, визначених Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, в тому числі спеціально визначених умовами укладеного договору, оскільки в такому випадку одностороння відмова від договору може порушити права орендаря, який належним чином виконував прийняті на себе зобов`язання.

Пунктом 7.1 Договору сторони передбачили, що Договір набуває чинності з 01.08.2016р. і діє до 31.05.2019р. включно.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відтак, суд доходить висновку, що Договір №ВКС-1257 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (майно) від 01.08.2016р. не припинено, а тому відповідач на правових підставах користується торгівельним місцем № 3780.

Частина перша ст. 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, за умови того, що Договір №ВКС-1257 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (майно) від 01.08.2016р. діє, при розгляді справи позивачем не доведено порушень його прав власника стосовно торговельного місця № 3780, зважаючи на що суд доходить до висновку про недоведеність позивачем заявлених ним вимог щодо зобов`язання ФОП Седікуллах Мохаммад Джан та будь-яких третіх осіб усунути перешкоди у користуванні майном. В свою чергу такі обставини виключають можливість відновлення порушених з боку відповідача, на думку позивача, прав власника шляхом покладення на відповідача та третіх осіб обов`язку усунути перешкоди у користуванні торгівельним місцем № 3780, наявність яких судом не встановлено.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати фізичну особу-підприємця Седікуллах Мохаммад Джан та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3780 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ Промтоварний ринок за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20. З вказаної позовної вимоги вбачається, що вона поширена на осіб, яких не визначено, не конкретизовано, та яких не зазначено позивачем в якості відповідачів за його позовом, що не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні ним прав користування суд зазначає наступне.

Завдяки негаторному позову, яким у даному випадку є заявлений позивачем позов, захищаються права власника щодо здійснення права користування та розпорядження своїм майном, не пов`язаним із втратою власником володіння. Вимога відповідно до цього позову полягає в усуненні перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцю здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Крім того, негаторний позов має на меті усунення тривалих порушень зазначених повноважень власника, а не тих, що мали місце в минулому, що обумовлює непоширення на вимоги за негаторним позовом строків позовної давності.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27 травня 2015 р. у справі N 6-92цс15, де зазначено, що передбачений статтею 391 Цивільного кодексу України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи та не спростовано сторонами, Договір №ВКС-1257 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів (майно) від 01.08.2016р. не припинено. Отже, у даному випадку між сторонами по справі існують договірні орендні правовідносини, що в свою чергу виключає взагалі можливість застосування обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у здійсненні власником прав користування (негаторний позов) за умови наявності відповідних порушень.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Міністерства оборони України не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покласти на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 126,129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Міністерства оборони України щодо зобов`язання Фізичної особи-підприємця Седікуллах Мохаммад Джан та будь-яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 3780 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, б. 20, - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 03 грудня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога