ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року м. Дніпро Справа № 904/1689/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018, ухвалене суддею Панна С.П., повний текст складено 06.08.2018, у справі №904/1689/18

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро"

про стягнення 111 438, 97 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет"

про визнання недійсним договору поставки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" про стягнення з останнього на свою користь основного боргу у розмірі 94 966, 70 грн., 11 065, 57грн. - пені, 3% річних у розмірі 1 061, 55 грн., інфляційних втрат у розмірі 4 345, 15 грн.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" про визнання недійсним договору поставки № 21/03/2017-КА від 21.03.2017, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 у справі №904/1689/18 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" про стягнення 111 438, 97 грн. відмовлено; в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" про визнання недійсним договору поставки за №21/03/2017-КА відмовлено.

Приймаючи зазначене рішення щодо первісного позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що поставка товару за договором фактично не відбулася на заявлену до стягнення суму, позивач за первісним позовом не надав належного доказу передачі товару та отримання цього товару ТОВ "Комінтерн-Агро" на суму 135 055, 60 грн. Суд не вбачав підстав для задоволення зустрічного позову та визнання недійсним договору поставки № 21/03/2017-КА від 21.03.2017, оскільки, оцінивши наявні в матеріалах справи докази щодо здійснення поставки товару, його оплати, дійшов висновку, що договір фактично виконувався.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині відмови у задоволенні первісного позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду у означеній частині та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" зазначає, що найменування товару, умови його поставки та оплати були узгоджені апелянтом та відповідачем за первісним позовом у додатках до договору поставки (специфікаціях №№ 1, 2, 3). За період з 28.03.2017 по 18.08.2017 відповідачу за первісним позовом було поставлено товар на суму 1 258 792, 09 грн. Відповідач за первісним позовом здійснив повну оплату товару за специфікаціями № 1 та № 2, а також перерахував на користь позивача за первісним позовом в день відвантаження товару - 22.08.2017 авансову частину за специфікацією № 3 у сумі 40 700, 02 грн. Остаточного розрахунку за поставлений товар за специфікацією № 3 відповідачем за первісним позовом здійснено не було. За доводами апелянта, на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за первісним позовом становить 94 966, 70 грн. Оскільки отриманий від позивача за первісним позовом товар відповідач за первісним позовом своєчасно не оплатив, позивач за первісним позовом за період прострочення оплати поставленого товару нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що поставка товару за видатковою накладною № 2018 від 21.08.2017 на суму 135 666, 72 грн. фактично не відбулась, до якого суд першої інстанції дійшов в силу того, що ця видаткова накладна підписана представником ТОВ "Комінтерн-Агро" ОСОБА_1, тоді як довіреність ТОВ "Комінтерн-Агро" на представника ОСОБА_1 була датована 22.08.2017, що унеможливлювало отримання ним товару за видатковою накладною № 2018 від 21.08.2017 на суму 135 666, 72 грн. Щодо наведеного Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" зазначає, що підписання особою покупця накладної, яка фіксує факт господарської операції, є підставою для набуття продавцем права вимагати оплати товару. Незважаючи на те, що датою складення видаткової накладної № 2018 є 21.08.2017, вона містить усі обов'язкові реквізити первинного документа; товар за накладною отримано ОСОБА_1 22.08.2017 на підставі наданої довіреності від 22.08.2017, що не протирічить чинному законодавству і підтверджує реальність проведеної господарської операції. Доставка товару до пункту відвантаження потребувала часу, тому, імовірно, товар було доставлено 22.08.2017. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" також просить врахувати подану ним додатково до суду апеляційної інстанції копію товарно-транспортної накладної, яка, за доводами Товариства, також підтверджує поставку спірного товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" явку у судове засідання апеляційного господарського суду свого повноважного представника не забезпечило.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" відзив на апеляційну скаргу не надало, не скористалось своїм правом участі у судовому засіданні та не забезпечило явку представників, про поважність причин неявки у судове засідання суд не повідомило; про час та місце судового засідання Товариство з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" повідомлене належним чином. Явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалась обов'язковою.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет".

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд апеляційний перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 у справі №904/1689/18 не закінчив прийняттям за результатами апеляційного перегляду судового рішення.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Справа №904/1689/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 передана з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду та ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018, постановленою колегією суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів Пархоменко Н.В., Чередка А.Є., прийнята до провадження означеним складом суду; розгляд скарги призначено у судове засідання на 19.11.2018.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, меж, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" (покупець) уклали Договір поставки № 21/03/2017-КА (далі Договір).

Згідно п.п.1.1., 1.2., 1.3. Договору постачальник зобов'язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (товар) відповідно до умов Договору, а покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним Договором умовах. Найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до Договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним Договором, і є невід'ємною частиною Договору. Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма специфікаціями відповідно до умов Договору протягом його дії.

Відповідно до п. 3.1. Договору товар постачається на умовах DDP у відповідності до міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів (Інкотермс 2010), якщо інше не передбачено специфікацією. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) визначається у специфікації.

Згідно додатків №№1,2,3 до Договору (специфікації) в графі "Умови та місце поставки товару" зазначено адресу - Кіровоградська обл., Олександрівський р-н., сел. Новоселівка, вул. Центральна, 1, тобто склад покупця.

Право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної та акту прийому-передачі товару (дата підписання покупцем видаткової накладної повинна співпадати з датою фактичного отримання товару покупцем за актом прийому-передачі товару; у випадку, якщо дата підписання покупцем видаткової накладної не співпадає з датою підписання покупцем акта прийому-передачі товару, датою поставки товару вважається дата підписання покупцем акту прийому-передачі товару) (п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору на кожну поставлену партію товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладку, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння), сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього Договору.

Пункт 5.1. Договору передбачає, що приймання товару по кількості та якості упаковки (окрім прихованих недоліків) здійснюється покупцем у момент прийому товару у місці поставки та підтверджується підписанням покупцем акту прийому-передачі товару.

Відповідно до п. 7.2. Договору разом із товаром постачальник зобов'язаний надати покупцю оригінали документів (рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару, залізничні накладні у випадку доставки товару залізничним транспортом і т.п.) та інші документи відповідно до законодавства України та цього Договору, оформлені державною мовою, і відповідно до вимог законодавства України.

У разі коли ціна (вартість) товару не має еквівалента у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то, якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом п'яти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату. Оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації (пункт 4.4., розділу 4 Договору).

Згідно пункту 10.3. розділу 10 Договору сторони домовились вважати належним чином уповноваженими представниками сторін з питань погодження цін, кількості, асортименту (номенклатури) - товару термінів та умов поставки, строків оплати товару, осіб, що підписують від імені сторін специфікації (видаткові накладні) та інші документи за цим Договором, що є невід'ємною частиною Договору. Постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного в Україні законодавства та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів, погоджень, ліцензій тощо) та укладання й виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів, а також, що представник постачальника, що підписує цей Договір та будь-які додатки до договору, має усі необхідні повноваження. У випадку невідповідності положень цього пункту дійсності - постачальник протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання від покупця відповідної вимоги зобов'язаний відшкодувати покупцю усі збитки у повному обсязі. Постачальник підтверджує, що він ознайомлений з положеннями Статуту покупця в чинній редакції.

Найменування товару, умови його поставки та оплати узгоджені сторонами у відповідних додатках до Договору (специфікаціях), а саме: № 1 від 28.03.2017 на суму 438760,19 грн. - з передоплатою (авансова частина) 30% (131628,06 грн.) та відстроченим платежем 70% (307132,13 грн.) до 15.10.2017; № 2 від 31.03.2017 на суму 684365,18 грн. - з передоплатою (авансовим платежем) 30% (205309,56 грн.) та відстроченим платежем 70% (479055,63 грн.) до 15.10.2017; № 3 від 18.08.2017 на суму 135666,72 грн. - з передоплатою (авансовим платежем) 30% (40 700,02 грн.) та відстроченим платежем 70% (94 966,70 грн.) до 01.12.2017.

Позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом було поставлено товар, що підтверджується підписаними видатковими накладними, а саме: №608 від 06.04.2017 на суму 277 054, 14грн.; № 609 від 06.04.2017 на суму 161 706, 24 грн.; № 610 від 06.04.2017 на суму 619 016,18 грн.; № 611 від 06.04.2017 на суму 65 349, 00 грн.; № 2018 від 21.08.2017 на суму 135 666, 72 грн.

Відповідач за первісним позовом здійснив повну оплату товару, поставленого за Специфікаціями №1 та №2, що підтверджується: платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 03.04.2017 на суму 31 628, 06 грн.; платіжним дорученням № НОМЕР_2 від 06.04.2017 на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № НОМЕР_3 від 07.04.2017 на суму 205 309, 55 грн.; платіжним дорученням № НОМЕР_4 від 13.11.2017 на суму 307 132, 32 грн.; платіжним дорученням № НОМЕР_5 від 13.11.2017 на суму 479 055, 63 грн., а також авансову частину за Специфікацією № 3 в розмірі 30%, що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_6 від 22.08.2017 на суму 40 700, 02 грн.

Оскільки остаточного розрахунку за поставлений товар за Специфікацією № 3 відповідачем за первісним позовом здійснено не було, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення основного боргу в розмірі 94 966, 70 грн., 11 065, 57грн. - пені, 3% річних в розмірі 1 061, 55 грн., інфляційних втрат в розмірі 4 345, 15 грн.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, спірну видаткову накладну №2018 від 21.08.2017 на суму 135 666, 72 грн. від імені ТОВ "Комінтерн - Агро" підписано представником Товариства головним агрономом ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від 22.08.2017 № 177 .

Місцевий господарський суд, який розглядав справу за участю представників ТОВ "Сервіс-Агромаркет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро", в оскаржуваному рішенні зазначив, що відповідач з приводу журналу довіреностей повідомив, що журнал видачі довіреностей на їхньому підприємстві не ведеться, ОСОБА_1 на підприємстві не працює, наразі підприємством готується претензія до ТОВ "Сервіс-Агромаркет" та у випадку її незадоволення буде пред'явлено відповідний позов про стягнення проплаченої відповідачем 30% передоплати у сумі 40 700,02грн.

За вказаного, суд першої інстанції дійшов до висновку щодо неможливості отримання товару за видатковою накладною №2018 від 21.08.2017 вказаною особою та недоведеність позивачем за первісним позовом факту поставки товару за цією накладною.

Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний господарський суд; відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію, а даний факт повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає приписам процесуального законодавства.

В матеріалах справи відсутня вказана довіреність від 22.08.2017 № 177 на ім'я ОСОБА_1.

Однак, як встановлено вище, саме на вказану суму поставки 135 666, 72 грн. сторонами було підписано специфікацію (додаток № 3 до Договору) від 18.08.2017. Відповідно до умов вказаної специфікації та умов Договору аванс за поставку товару у відповідній сумі 40 700, 02 грн. був перерахований відповідачем на користь позивача (платіжне доручення № НОМЕР_6 від 22.08.2017), тобто на наступний день від дати видаткової накладної.

За обставин заперечення відповідача у здійсненні поставки за вказаною накладною у серпні 2017 року, з урахування визначеного Договором обов'язку позивача поставити товар протягом 5 календарних днів з дати внесення авансу відповідачем, прострочення поставки товару мало б становити близько 8 місяців. Проте, з дати здійснення оплати авансу, з якої минуло 8 місяців, відповідач не звертався до позивача з жодними вимогами відносно поставки цього товару, як і з вимогами про повернення сплаченої суми авансу (матеріали справи не містять таких вимог відповідача).

Окрім того, спірна видаткова накладна № 2018 від 21.08.2017 містить відтиск печатки підприємства відповідача, про неправомірність заволодіння печаткою підприємства іншими особами відповідач не зазначає та відповідних доказів не надає.

З боку позивача відносно поставки на спірну суму подано податкову декларацію.

Враховуючи сукупність вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність факту здійснення позивачем поставки спірного товару відповідачу на суму 135 666, 72 грн. та необхідність розрахунку за нього відповідачем.

Формальні недоліки оформлення видаткової накладної не можуть бути підставою для неприйняття її як доказу здійснення господарської операції.

До суду апеляційної інстанції позивачем додатково надано товарно-транспортну накладну № Р2018 від 21.08.2017 на підтвердження обставин здійснення поставки спірного товару відповідачу, проте, з урахуванням положень ч. 3 ст. 269 ГПК України, апеляційний господарський суд не приймає її як доказ, оскільки позивачем не наведено жодних поважних причин неподання її до суду першої інстанції.

Отже, вимоги позивача про стягнення основного боргу за поставлений товар з відповідача є правомірними та підлягають задоволенню.

Частина перша статті 199 Господарського кодексу України передбачає, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

У разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2. або п. 4.4.2. Договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 9.4 Договору).

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення судом обставин прострочення оплати поставленого позивачем відповідачу товару, є правомірними та підлягають задоволенню нараховані позивачем за період прострочення з 02.12.2017 по 16.04.2018 пеня у сумі 11 065, 57 грн., 3% річних у сумі 1 061, 55 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 4 345, 15 грн.

Отже, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні первісного позову, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційний господарський суд переглядає рішення лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України, правомірність висновків господарського суду у частині правильності розгляду спору за зустрічним позовом суд не досліджує.

Судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет".

Керуючись ст.ст. 231, 275, 278, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 у справі №904/1689/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 у справі №904/1689/18 скасувати в частині відмови у задоволенні первісного позову.

Прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, кімната 10, ідентифікаційний код 35079053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, будинок 2А, ідентифікаційний код 38050723) основний борг у сумі 94 966 (дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 70 коп., пеню у сумі 11 065 (одинадцять тисяч шістдесят п'ять) грн. 57 коп., 3% річних у сумі 1 061 (одна тисяча шістдесят одна) грн. 55 коп., інфляційні втрати у сумі 4 345 (чотири тисячі триста сорок п'ять) грн. 15 коп., судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2018 у справі №904/1689/18 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, кімната 10, ідентифікаційний код 35079053) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, будинок 2А, ідентифікаційний код 38050723) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26.11.2018

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко