ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4299/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д., за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаліт Пром", м. Кам'янське Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір", м. Дніпро

про стягнення 102637,81 грн

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01/08/2018юр від 01.08.2018, представник;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

25.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Реаліт Пром" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення основного боргу у сумі 71000,00 грн, інфляційних втрат у сумі 11858,00 грн, 3% річних у сумі 2903,94 грн та пені у сумі 16875,87 грн, нарахованих ним з посиланням на неналежне виконання умов договору підряду № 2004, укладеного між сторонами 20.04.2017.

Ухвалою від 01.10.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з повідомленням (викликом) сторін та призначив її розгляд у засіданні на 25.10.2018.

У зв'язку з тим, що 25.10.2018 суддя Воронько В.Д. перебував у відпустці, розгляд справи по суті ухвалою суду від 19.10.2018 перенесено на 20.11.2018.

Відповідач відзиву на позов не надав, інших вимог суду, викладених в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.10.2018 не виконав.

При цьому, частина друга статті 42 ГПК України зобов'язує учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, сприяти всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи. За приписами ч. 3 ст. 13 цього Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні, призначеному на 20.11.2018, представник відповідача заявив усні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про відкладення розгляду справи з метою підготовки заяви про проведення почеркознавчої експертизи.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду судом відхиляється з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

У засіданні суду було оголошено перерву з 20.11.2018 до 27.11.2018.

27.11.2018 позивач подав заяву про приєднання до матеріалів справи в якості письмових доказів податкових накладних з квитанціями про прийняття та акту звірки станом на 27.11.2018.

Відповідач участі свого представника у судовому засіданні, призначеному на 27.11.2018, не забезпечив, про причини його неявки суд не повідомив.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Реаліт Пром" (далі виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" (далі замовник, відповідач) укладено договір підряду №2004 (далі договір).

За умовами пунктів 1.1, 1.2 розділу 1 договору виконавець зобовязався:

виконати підготовку поверхні металу під фарбування металоконструкцій технологічних споруд обєкта "Будівництво цеху по обробці насіння та сортувального відділення потужністю 15 тис. тон на рік по вул. Симоненка, 42, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області" у кількості 5467,4 м2 (далі "роботи") із застосуванням лакофарбових матеріалів: ґрунтовка ХС-04, емаль ХС-558, лак ХС-76, у відповідності до вимог заводу-виробника антикорозійних матеріалів;

антикорозійний захист металоконструкцій, за умови відсутності несприятливих погодних умов (дощ, підвищена вологість повітря понад 75%), за яких якість робіт не відповідатиме вимогам нормативних документів ДБН, СНиП, ГОСТ, ИСО. У випадку настання несприятливих погодних умов строк виконання робіт автоматично подовжується на кількість днів терміну дії несприятливих умов, при підвищеній вологості до нормалізації вологості.

Загальна товщина лакофарбових матеріалів складає не менше 80 мікрон (суха плівка). Фарбування конструкцій здійснюється на нульовій відмітці.

Витрати по забезпеченню вантажопідйомними механізмами, а також кантовці та завантаженню замовник бере на себе.

Відповідно до п. 1.3 договору замовник, у свою чергу, зобовязався прийняти та оплатити роботи за відсутності зауважень щодо якості підготовки поверхні, якості нанесеного покриття та строкам виконання робіт.

Для виконання робіт з абразивноструменевого очищення, за цим договором виконавець застосовує власні матеріали (пісок, абразив) необхідні для виконання робіт.

Згідно з 2.1 договору сума цього договору становить 506604,90 грн у тому числі ПДВ - 20% - 84434,15 грн.

Пунктом 4.1 договору визначено строк виконання робіт згідно з графіком (додаток №1 до даного договору). Виконавець приступає до роботи протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору.

У відповідності до п. 3.2 договору платежі за виконані роботи, згідно з п. 1.1, здійснюються за фактично виконані та прийняті роботи після підписання актів виконаних робіт протягом 5 (п'яти) календарних днів.

Оплата за виконані роботи на підставі актів виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця зазначений у виставленому рахунку (п. 3.3 договору).

Пунктом 8.1 договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2017.

На виконання умов договору позивачем у період з травня по серпень 2017 року було виконано для відповідача роботи з підготовки поверхні (струменевого очищення) згідно з ISO 8501-1 та антикорозійного захисту металоконструкцій замовника по проекту "Будівництво цеху по обробці насіння та сортувального відділення потужністю 15 тис. тон на рік по вул. Симоненка, 42, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області" на загальну суму 506604,90 грн, що підтверджується підписаними сторонами без заперечень і зауважень та скріпленими їх печатками актами виконаних робіт:

- за травень 2017 року №1 від 30.05.2017 на суму 131211,19 грн;

- за червень 2017 року №2 від 30.06.2017 на суму 112932,95 грн;

- за липень 2017 року №3 від 31.07.2017 на суму 83236,79 грн;

- за серпень 2017 року №4 від 31.08.2017 на суму 179223,97 грн (а.с. 11-14),

а також податковими накладними: №11 від 30.05.2017 на суму 131211,19 грн, №10 від 30.06.2017 на суму 112932,95 грн, №3 від 31.07.2017 на суму 83236,79 грн та №12 від 31.08.2017 на суму 179223,97 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов п. 3.2 договору та дат підписання актів виконаних робіт, відповідач повинен був оплатити вартість робіт за актом №1 за травень 2017 року - до 04.06.2017; за актом №2 за червень 2017 року - до 05.07.2017, за актом №3 за липень 2017 року - до 05.08.2017 і за актом №4 за серпень 2017 року - до 05.09.2017.

Отже, відповідно до умов договору строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт є таким, що настав.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав не в повному обсязі та із порушенням строків, узгоджених сторонами в договорі. Факт здійснення відповідачем часткових розрахунків підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по розрахунковому рахунку позивача в АБ "Укргазбанк" за 31.05.2017, 20.07.2017, 31.07.2017, 21.08.2017, 27.10.2017, 02.11.2017, 03.01.2018, 16.02.2018, 28.02.2018.

Позивач зазначає, що з метою мирного врегулювання спору неодноразово звертався до відповідача з вимогами про сплату заборгованості, у тому числі шляхом направлення претензії за №1604/18-3 від 16.04.2018 (а.с. 16). Про отримання відповідачем 27.07.2018 вказаної претензій свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення уповноваженому представнику ТОВ "БК Енергопростір", копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 17).

Заявлену вимогу відповідач виконав лише частково, перерахувавши 27.06.2018 позивачу ще 50000,00 грн, про що свідчить надана позивачем копія банківської виписки по розрахунковому рахунку в АБ "Укргазбанк" за 27.06.2018. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 71000,00 грн.

Остаточного розрахунку за виконані роботи відповідач перед позивачем не здійснив, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Положеннями частини 2 статті 317 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки оплати виконаних робіт визначені пунктом 3.2 укладеного сторонами договору.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу не спростував, доказів належного виконання умов договору в частині оплати вартості прийнятих ним робіт суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 71000,00 грн.

Приписами ст. 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивач за порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати вартості виконаних ним підрядних робіт нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України в сумі 16875,87 грн за загальний період прострочення з 07.09.2017 по 07.03.2018, 3% річних у сумі 2903,94 грн за період з 07.09.2017 по 27.06.2018 (293 дні) та інфляційні витрати в сумі 11858,00 грн за період з вересня 2017 року по травень 2018 року, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України та умови п. 6.2 договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

За умовами пункту 6.2 договору у випадку несвоєчасної сплати суми вартості робіт за цим договором замовник сплачує пеню в розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою здійснених позивачем розрахунків пені, річних та інфляційних нарахувань судом встановлено, що позивач невірно визначив період нарахування пені, а також припустився арифметичних помилок у нарахуванні річних та інфляційних втрат.

Так, позивач здійснив нарахування пені за період з 07.09.2017 по 07.03.2018, тоді як зобов'язання по оплаті залишку заборгованості в сумі 121000,00 грн за останнім актом виконаних робіт №4 за серпень 2017 року мало бути виконано відповідачем у строк до 05.09.2017 (включно). Отже, право на нарахування пені у позивача виникло з 06.09.2017 та, з урахуванням преклюзивного шестимісячного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, припинилось - 05.03.2018.

Тож, після здійсненого судом перерахунку пеня за період з 06.09.2017 по 05.03.2018 становить 16731,15 грн, 3% річних за визначений позивачем період - 2903,94 грн та інфляційні нарахування - 11845,70 грн за період з вересня 2017 року по травень 2018 року.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за підрядні роботи в сумі 71000,00 грн, пені в сумі 16731,15 грн, 3% річних у сумі 2903,94 грн та інфляційних нарахувань у сумі 11845,70 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1759,30 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Енергопростір" (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 35323619) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Реаліт Пром" (51909, Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Конституції, буд. 30, оф. 206; ідентифікаційний код 38928359) основний борг у сумі 71000,00 грн, пеню в сумі 16731,15 грн, 3% річних у сумі 2903,94 грн, інфляційні нарахування у сумі 11845,70 грн, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1759,30 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 30.11.2018.

Суддя В.Д. Воронько