ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1073/18
Суддя Південно-західного апеляційного господарського суду Богацька Н.С.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» (з урахуванням доповнень) про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

від розгляду апеляційних скарг Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2018

у справі № 916/1073/18

за позовом: Національного банку України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

про: звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 856944000 грн., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Савицький Я.Ф., Колоколов С.І., Принцевська Н.М.) знаходяться апеляційні скарги Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 у справі № 916/1073/18.

В судовому засіданні 21.11.2018 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» подано заяву про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М. та доповнення до неї.

Заява мотивована наявністю у заявника сумнівів щодо дотримання при визначенні складу суду у даній справі встановленого Господарським процесуальним кодексом України порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оскільки у розгляді аналогічних справ за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» приймають участь ті самі судді. Крім того, заявник також зауважував, що прийняття під час розгляду таких справ зазначеним складом суду в якості судової практики на підтвердження доводів апелянтів копії постанови Рівенського апеляційного господарського суду, свідчить про упередженість суддів.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Принцевської Н.М. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 зупинено провадження у справі та матеріали справи № 916/1073/18 передано для вирішення питання про відвід в порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2018 заяву про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М. передано на розгляд судді Богацькій Н.С.

Згідно п. 7, п. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» (з урахуванням доповнень) про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М. дійшов висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На думку заявника, при формуванні складу судової колегії для розгляду даної справи було порушено визначений Господарським процесуальним кодексом України порядок розподілу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Станом на теперішній час Державною судовою адміністрацією України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не опубліковано.

Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється з урахуванням положень п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2.3.23 Положення (в редакції від 15.09.2016), якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Якщо збори суддів визначили склади постійно-діючих колегій, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу.

У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів з числа суддів основного складу, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів даної колегії.

У разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів основного складу та резервних суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Як визначено ч. 3 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Аналогічні повноваження зборів суддів визначені п. 2.3.11 Положення (в редакції від 15.09.2016).

На виконання вказаних вимог, рішенням зборів суддів Південно-західного апеляційного господарського суду № 3 від 04.10.2018 затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу Південно-західного апеляційного господарського суду, у тому числі, визначено персональний склад судових палат, основний склад постійних колегій судів та резервних суддів для кожної постійної колегії суддів строком на один рік, а також спеціалізацію суддів. Так, до складу другої судової палати входять судді: Богацька Н.С., Колоколов С.І., Принцевська Н.М., Савицький Я.Ф., Ярош А.І., які відповідно до визначеної спеціалізації розглядають спори з банківської діяльності.

Згідно витягів з протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду апеляційних скарг Національного банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.08.2018 у справі № 916/1073/18 визначено судову колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Принцевська Н.М.

Отже, наведені заявником у заяві про відвід судді судової колегії доводи є непідтвердженими та ґрунтуються виключно на припущеннях заявника, а отже не є підставою для задоволення зазначеної заяви у розумінні положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, обґрунтованих обставин, які б свідчили про упередженість судової колегії у складі: Савицького Я.Ф., Колоклова С.І., Принцевської Н.М. стосовно заявника, зацікавленість складу суду в ухваленні певного рішення у цій справі чи про необ'єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а суд не встановив.

Наразі, суд приймає до уваги, що згідно з вимогами ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М. не підлягає задоволенню, оскільки доводи заявника не знайшли свого підтвердження, не свідчать про упередженість та необ'єктивність судової колегії, тому не можуть бути підставою для її відводу.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі Савицького Я.Ф., Колоколова С.І., Принцевської Н.М. по справі № 916/1073/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С. Богацька