СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Справа № 917/160/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М. , суддя Дучал Н.М.

при секретарі судового засідання Стойки В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, директор згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

від позивача: ОСОБА_2, помічник-консультант на громадських засадах народного депутата України ОСОБА_3 за посв.,

від відповідача: ОСОБА_4, адвокат за посв.,

від відповідача: ОСОБА_5, адвокат за дов.,

розглянула апеляційну скаргу відповідача за (вх. № 161 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.07.2018 по справі № 917/160/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма КТК ЛТД", м.Полтава,

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м.Полтава,

про відновлення надання послуг

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карма КТК ЛТД» звернулася з позовною заявою до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про зобовязання Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» поновити надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Карма КТК ЛТД», за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 17 згідно Договору №1293-7 від 01.06.2005 р. про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення.

16.07.2018 р. господарським судом Полтавської області прийнято рішення по справі № 917/160/18, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Зобовязано комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» поновити надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Карма КТК ЛТД» за адресою: м. Полтава. вул. Шевченка, 17 згідно договору № 1293-7 від 01 06.2005 р. про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права виходячи з наступного.

Вважають, що акт від 08.12.2017 р, на який посилається суд першої інстанції, є неналежним доказом по справі. Наполягають, що позивач навмисно не отримував листи відповідача у яких зазначалося повідомлення про розірвання договору. Стверджують, що у період з 08.12.2017 р. по 02.01.2018 на обєкті водокористування кафе-бар «Аеліта» було спожито 3,8 кум м. води, що підтверджується матеріалами справи.

16.10.2018 р. від позивача по справі на адресу Харківського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягає, що твердження відповідача по справі, що лист КП «Полтававодоканал» від 09.11.2017 за № 971 було вручено під розписку адміністратору кафе «Аеліта» ОСОБА_6 не відповідають дійсності, оскільки зазначена особа ніколи не працювала в кафе «Аеліта» ТОВ «Карма-КТК ЛТД» за період з жовтня по грудень 2017 р.

Звертає увагу суду , що до моменту безпідставного відключення кафе-бару «Аеліта» ТОВ фірма «Карма-КТК ЛТД» працівниками КП ПОР «Полтававодоканал» 08.12.2017 р. від системи водопостачання та 02.01.2018 р. від системи водовідведення, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення кафе-бару «Аеліта» надавалися на підставі договору № 1293-7 від 01.06.2005 р.

Відповідно до умов п.6.6. договору, договір було укладено з 01 червня 2005 р. по 31 грудня 2006 р. і вважається продовженим, якщо за місць до закінчення терміну дії не надійде заява однієї із сторін про розторгнення договору чи його перегляд. Таким чином, договір було укладено на 1 рік 7 місяців, у звязку з чим, договір є діючим, оскільки заяв про його розірвання не надходило. За таких обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.19 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», відносини між позивачем та відповідачем здійснюються на договірних засадах.

Наполягають, що фактично водопостачання було припинено 08.12.2017 р., що підтверджується протоколом огляду місця події складеного 08.12.2017р. працівниками поліції (які було викликані Позивачем після відключення води працівниками «Полтававодоканал»). З акту вбачається, що кран ввідної труби до кафе «Аеліта» знаходиться у закритому положенні. Факт незаконного припинення 08.12.2017 р. водопостачання та 02.01.2018 р. водовідведення кафе «Аеліта» підтверджується також Висновком № 1884 судової будівельно-технічної експертизи від 14.03.2018 р. по кримінальному провадженню 0000124. За таких обставин, твердження відповідача про те, що надання послуг з централізованого водопостачання кафе-бару «Аеліта» до 02.01.2018 р. не припинялося не знаходять свого підтвердження. Доводи відповідача про те, що згідно зафіксованих у актах показань контрольного приладу обліку води в період з 08.12.2017 р. по 02.01.2018 р. на об»єкті користування кафе-бар «Аеліта» було спожито 3,8 м. куб є безпідставним, оскільки акти фіксування показників цього лічильника, який було встановлено без відомо позивача, складено за відсутністю працівників позивача. Зазначене також підтверджується Висновком №1884 судової будівельно-технічної експертизи від 14.03.2018 по вищевказаному кримінальному провадженню .

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03 вересня 2018 р. відкрите апеляційне провадження по справі № 917/180/18 . Розгляд справи призначено на 17 вересня 2018 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17 вересня 2018 р. розгляд справи відкладено на 01.10.2018 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.10.2018 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 18.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», постановлено ліквідувати Харківський апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 Розділу Х1 «Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 р. № 295/2018 «Про переведення суддів» переведено суддів, зокрема до новоутвореного Східного апеляційного господарського суду

Приписами частини 5 та 7 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цієї статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі розпорядження керівника апарату суду Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів», матеріали справи № 917/160/18 передано до Східного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2018 р. для розгляду справи № 917/160/18, номер провадження 161 П , визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі суддя Склярук О.І, суддя Дучал Н.М., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 р. справа №917/160/18 прийнята до провадження та призначено її розгляд на 13.11.2018 р. об 10 год.

В судовому засіданні, призначеному на 13.11.2018 р. оголошувалася перерва до 22.11.2018 р.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.11.2018 представники відповідача наполягали на своїх вимогах, просили рішення по справі скасувати.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма КТК ЛТД (абонент) та Полтавським обласним державним підприємством «Полтававодоканал» 01. 06.2005 р. підписано договір № 1293-7 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. За умовами договору, «Потававодоканал» зобовязується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а Абонет зобовязується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору. Відповідно до п.1.4. обєктом користування послугами є кафе-бар «Аеліта» (м. Полтава, вул. Шевченка, 17).

Пунктом 6.6. договору визначено, що Договір укладається з 01 червня 2005 р. по 31 грудня 2006 р. і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

Судом першої інстанції також було встановлено, що без будь яких письмових та усних попереджень, при відсутності у Абонента (позивача по справі) заборгованості за надані послуги, 08.12.2017 р. представниками Водоканалу припинено водопостачання за адресою: м. Полтава. вул. Шевченка, 17 ( кафе-бар «Аелита», що підтверджується протоколом огляду місця події, складеного 08.12.2017р. працівниками поліції.

Крім того, 02.01.2018 р. працівниками КП «Полтававодоканал» без попередження було припинено водовідведення від Кафе «Аеліта» , про що складено відповідний акт. Цього ж дня, працівниками КП «Полтававодоканал» також було складений акт на відключення водопостачання ТОВ «Карма КТК ЛТД».

З тексту актів вбачається, що причиною відключення водопостачання та водовідведення є лист повідомлення за № 971 від 09.11.2017 р.

Судом першої інстанції також було встановлено, що у листі №7/3341 від 02.11.2017 року (який було надіслано відповідачем на адресу відповідача листом з повідомленням) та у листі №971 від 09.11.2017р, який, за твердженнями відповідача, було отримано адміністратором Денисенко С. В. зазначалося, що у разі невиконання відповідачем вимог щодо переукладення договору № 1293-7 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення від 01.06.2005 р., його дія буде припинена з 01.01.2018 року, що передбачено п.6.6. Договору.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано сторонами під час апеляційного провадження, що вищезазначена особа ( ОСОБА_7В.) не працює і ніколи не працювала у кафе «Аеліта» ТОВ «Карма КТК ЛТД», що підтверджується довідкою, що міститься в матеріалах справи.

Копію листа від 09.11.2017 р. директор ТОВ «Карма КТК ЛТД» отримав особисто лише 04.01.2018 р., вже після припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення працівниками КП «Полтававодоканал».

Факт припинення водопостачання до кафе «Аеліта» саме 08.12.2018 року позивач підтверджує актами, складеними 03.01.2018 контролером водопровідного господарства відділу по роботі з фізичними особами служби обліку та реалізації КП «Полтававодоканал» у присутності представника абонента. З тексту актів вбачається, що 08.12.2017 працівники КП «Полтававодоканал» без попередження перекрили централізоване постачання води до кафе «Аеліта» закрив кран на точці урізки в СШ №4 за адресою: м. Полтава вул. Шевченка, 19. Заборгованості, протікань води, незаконних врізок та інших порушень на момент відключення не має. Показники лічильника з 08.12.2017 по 03.01.2018 (на момент складання акта представником КП «Полтававодоканал») не змінювались, централізована подача води не підключена.

Як зазначалося вище, позовні вимоги судом першої інстанції задоволено повністю. Рішення по справі обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Стаття 19 Закону України «Про питну воду, водопостачання та водовідведення» встановлює, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з:

підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням;

підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення;

об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Частина 1 статті 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» надає право обмежувати або припиняти роботу об'єктів централізованого питного водопостачання у разі виникнення необхідності оперативного реагування на погіршення якості води в джерелах питного водопостачання і неможливості доведення її до вимог державних стандартів з повідомленням про таке відключення та його причини органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади та органів державної санітарно-епідеміологічної служби. Дана норма Закону містить виключний випадок примусового припинення об'єктів централізованого водопостачання споживачам питної води.

Разом з цим, частина 2 статті 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зобов'язує підприємства питного водопостачання забезпечити виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору.

Згідно приписів ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карма КТК ЛТД ( абонент) та Полтавським обласним державним підприємством «Полтававодоканал» 01. 06.2005 р. підписано договір № 1293-7 про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. За умовами договору, «Потававодоканал» зобовязується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а Абонент зобовязується своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього договору. Відповідно до п.1.4. обєктом користування послугами є кафе-бар «Аеліта» (м. Полтава, вул. Шевченка, 17).

Пунктом 6.6. договору визначено, що Договір укладається з 01 червня 2005 р. по 31 грудня 2006 р. і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

В матеріалах справи (а.с.21 т.с.1) міститься ксерокопія листа відповідача на адресу позивача (№ 971 від 09.11.2017 р.) з тексту якого вбачається, що відповідач наполягав на переукладанні договору про надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення № 1293-7 від 01.06.2005 р., а у разі невиконання даних умов, враховуючи п.6.6. Договору, попереджав позивача, що з 01.01.2018 року договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не буде пролонгований та надання послуг за відсутністю чинного договору буде припинено.

07 листопада 2017 р. було виписане повторне повідомлення- лист (вих. 971 від 09.11.2017 р), який, як стверджує заявник апеляційної скарги, було отримано адміністратором кафе-бара «Аеліта».

З огляду на наведене, заявник апеляційної скарги, з посиланням на п.6.6. Договору вважає, що за таких обставин договір припинив свою дію з 01.01.2018 р., у звязку з чим його дії по відключенню кафе-бара «Аеліта» є правомірними.

Про те, з такими твердженнями заявника апеляційної скарги погодитися не можливо з наступних підстав. Як зазначалося вище, пунктом 6.6. договору визначено, що Договір укладається з 01 червня 2005 р. по 31 грудня 2006 р. і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

Тобто договір було укладено на 1 рік 7 місяців. Враховуючи відсутність документів, які підтверджують, що одна із сторін протягом з 31.12.2006 р по жовтень 2017 р зверталася з пропозицією про розірвання цього договору або його припинення, станом на листопад 2017 р , як і станом на січень 2018 р., зазначений договір був діючим, оскільки його строк спливав лише у березні 2018 р., а не 01.01.2018 р., як стверджує відповідач.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, пунктом 6.6. договору, на який посилається заявник апеляційної скарги, не передбачено право як позивача так і відповідача вимагати переукладання договору.

Дійсно, відповідно до ст.19 Розділу V Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною першою пункту 3 статті 20 розділу V цього Закону визначено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Стаття 19 Розділу V Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною першою пункту 3 статті 20 розділу V цього Закону визначено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання" житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про питну воду, водопостачання та водовідведення», послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору.

Згідно п.6 розділу IV Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 18.08.2017 року №633 «Про внесення змін до Постанови № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ". Зокрема внесені зміни до типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

В той же час, у разі необхідності приведення договору у відповідність до норм діючого законодавства, відповідач повинен був вчинити відповідні дії, передбачені, зокрема, ст.188 Господарського кодексу України.

Доказів вчинення відповідних дій , матеріали справи не містять.

Посилання представника відповідача, що договір припинив свою дію з 01.01.2018 р. , оскільки його було пролонговано на невизначений термін і кожна із сторін могла його розірвати , попередивши про це іншу сторону за місяць, що передбачено п.6.6. договору, не підтверджується матеріалами справи.

Як зазначалося вище, п.6.6. Договору встановлено, що Договір укладається з 01 червня 2005 р. по 31 грудня 2006 р. і вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну його дії не надійде заява однієї із сторін про розірвання договору чи його перегляд.

Тобто , якщо погодитися зі ствердженням відповідача, що договір було укладено після його продовження на не визначений строк, то зазначена стаття взагалі не містить право відповідача відмовитись від нього у будь-який час, попередивши про це іншу сторону.

З тексту договору вбачається, що сторони обумовили таке право сторін та визначили строк, коли таке право може бути реалізовано за місяць до закінчення дії договору.

Судова колегія також зазначає, що право відмовитися від договору , який було укладено на невизначений строк міститься лише у ст. 763 ЦК України, яка регулює договір найму та в даному випадку не може бути застосована.

Стаття 651 ЦК України встановлює, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку сторони домовилися про можливість розірвання договору лише у випадку, коли за місяць до закінчення його строку, сторона не попередить іншу сторону про не бажання продовжувати його дію. Враховуючи, що даний договір було укладено на 1 рік 7 місяців та в подальшому його дія продовжувалася, посилання відповідача на припинення строку дію договору у січні 2018 року є безпідставними.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено та не спростовано сторонами під час апеляційного провадження, що у січні 2018 р відповідач припинив надавати послуги відповідачу з постачання питної види та водовідведення.

За наявністю діючого договору, відсутності заборгованості , такі дії відповідача є неправомірними, оскільки свідчать про односторонню відмову від виконання договору, що суперечить приписам ст. 525 ЦК України, ст. 188 Господарського кодексу України.

Так, стаття 625 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналогічні положення містяться і частинах 1 та 3 ст. 651 ЦК України, якими передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до п. 6.5 Договору, усі спори, розбіжності вимоги або претензій, що виникають з цього договору (правочину) або у зв'язку з ним, або витікають нього у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, вирішуються Сторонами шляхом переговорів. Якщо в результаті переговорів не вдалося дійти згоди, то всі суперечливі питання підлягають остаточному вирішенню у передбаченому законодавством порядку у Постійно діючому третейському суді при всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз».

З огляду на наведене, судова колегія також приходить до висновку, що Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" всупереч умовам Договору №1293-7 від 01.06.2005 року було безпідставно припинено надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення Товариству з обмеженою відповідальністю "Карма - КТК ЛТД", за адресою: м.Полтава, вул.Шевченка, 17, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Що стосується тверджень заявника апеляційної скарги щодо прийняття судом до уваги акту, складеному у грудні 2017 р., то в даному випадку, враховуючи предмет позову «зобовязання поновити надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення» та доведеністю факту припинення постачання та водовідведення при наявності діючого договору, зазначена обставина, не має значення для вирішення спору по суті.

Стаття 275 ГПК України встановлює, що Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення або скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції судове рішення було ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення по справі залишається без змін.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, ст .ст. 281- 284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", м.Полтава, на рішення господарського суду Полтавської області від 16.07.2018 по справі №917/160/18 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Полтавської області від 16.07.2018 по справі №917/160/18 залишити без змін.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дати її підписання.

Повний текст постанови буде складено та підписано 27.11.2018.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя М.М. Слободін

Суддя Н.М. Дучал