УХВАЛА

м. Київ

29.11.2018Справа № 910/12909/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (м. Рівне)

До Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

Про визнання недійсним пункту договору в частині

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: Литвин В.С.

від відповідача: Лисенко В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсним пункту 6.1 Договору № 17-242-Н купівлі-продажу природного газу від 11.04.17., укладеного між позивачем та відповідачем, в частині.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи ст. 234 ЦК України (Правові наслідки фіктивного правочину), та вказує, що оспорювані умови договору суперечать постанові Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.05. та наказу № 493/688 від 03.08.15. Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.18. відкрито провадження у справі № 910/12909/18, призначено підготовче засідання на 23.10.18.

23.10.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 15.11.18.

30.10.18. від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

09.11.18. позивачем подано відповідь на відзив, в якому викладено клопотання про поновлення йому пропущеного строку на подачу такої відповіді.

В судовому засіданні 15.11.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення позивачу строку на подачу відповіді на відзив та прийнято таку відповідь до розгляду.

09.11.18. від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва.

15.11.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 29.11.18.

21.11.18. позивачем подано клопотання про поновлення йому пропущеного процесуального строку на подачу клопотання.

22.11.18. відповідачем подано заперечення на клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

22.11.18. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд, врахувавши, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, дійшов висновку про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" процесуального строку для подачі клопотання № Rvz007.2-Ск-12270-1118 від 07.11.18. та прийняття його до розгляду.

В судовому засіданні 28.08.18. позивачем підтримано подане ним клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Розглянувши клопотання позивача про зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року).

Предметом даного спору є вимога позивача про визнання частково недійсним пункту 6.1. договору від 11.04.17. № 17-242-Н купівлі-продажу природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем, положення якого відображають зміст порядку розрахунків, що визначений Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.16. № 444, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.16. № 853.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.18. відкрито провадження у справі № 826/9959/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що дана справа є пов'язаною зі справою № 826/9959/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки при розгляді справи № 826/9959/18 буде вирішено питання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.16. № 853, що має суттєве значення для розгляду даної справи, оскільки напряму впливає на обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

При цьому, з огляду на те, що спір про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.16. № 853 відноситься до спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, суд не може розглянути дану справу до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 через обмеженість своєї юрисдикції.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Враховуючи все вищевикладене, у відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 та п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України суд задовольняє клопотання позивача та зупиняє провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 119, 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" процесуальний строк для подачі клопотання № Rvz007.2-Ск-12270-1118 від 07.11.18. та прийняти його до розгляду.

2. Зупинити провадження у справі № 910/12909/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 Окружного адміністративного суду міста Києва.

3. Ухвала набрала законної сили 29.11.18. та її може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді. Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.