ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 Справа № 904/3412/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, посвідчення №0364 від 10.12.2015, довіреність 25 від 02.01.2018, адвокат

від відповідача: ОСОБА_2, посвідчення №1386 від 12.03.2012, довіреність б/н від 05.09.2018, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/3412/18 (суддя Манько Г.В.; ухвалу постановлено о 16:05 год. у місті Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м.Дніпро

про стягнення 904688,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (відповідач) заборгованості за поставлений металобрухт у розмірі 904688 грн. 78 коп.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що на виконання Договору поставки №61/115 від 06.08.2015 позивач у період з 01.10.2016 по 13.10.2016 поставив відповідачу товар - металобрухт: брухт чавунний №1, вид 26 у загальній кількості 141,26 т і брухт та відходи чавунних виробів, вид 506 у загальній кількості 33,80 т, за який відповідач не здійснив оплати так, як між постачальником та покупцем не досягнуто згоди щодо усіх істотних умов поставки металобрухту, зокрема, щодо його ціни. З посиланням на положення частини 4 статті 632 Цивільного кодексу України позивач вважає, що у відповідача виник обов'язок зі сплати за означений товар виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, на підтвердження яких надав лист Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" від 24.05.2018 за вих. 1093, в якому було зазначено, що на: 01.10.2016 вартість брухту чавунного №1, вид 26 складала 3922,00 - 3962,00 грн./т; 07.10.2016 вартість брухту чавунного №1, вид 26 складала 4027.00-4067,00 грн./т; 10.10.2016 вартість брухту чавунного №1, вид 26 складала 4027,00 - 4067,00 грн./т; 12.10.2016 вартість брухту та відходів чавунних виробів, вид 506 складала 3776,00-38016,00 грн. Окрім вартості поставленого товару металобрухту у розмірі 904688,78 грн., позивач пред'явив відповідачу вимоги відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України про сплату суми 37732,54 грн. - 3% річних, суми 152519,62 грн. - інфляційних втрат, а також вимоги про сплату суми 18000,00 грн. збитків, які позивач вимушений був понести у зв'язку з оплатою послуг Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" з надання інформації про звичайні ціни на означений вид товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 призначено у справі №904/3412/18 судову експертизу. Поставлено перед експертизою наступні питання: Яка була звичайна вартість (ціна) брухту чавунного №1, вид 26 на внутрішньому ринку України станом на 01.10.2016, на 07.10.2016, на 10.10.2016 та 13.10.2016 ? Яка була звичайна вартість (ціна) брухту та відходів чавунних виробів, вид - 506 на внутрішньому ринку України станом на 12.10.2016 ? Попереджено судового експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Зобов'язано сторони у разі потреби надати експерту необхідні для проведення експертизи документи або виконати необхідні дії. Зобов'язано позивача оплатити вартість експертних досліджень. Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17).

Означена вище ухвала суду першої інстанції про призначення судової експертизи мотивована тим, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини справи неможливо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з означеною ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Дніпроважмаш" (відповідач) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/3412/18 про призначення експертизи та відмовити ТОВ "Італ-Дніпро" у задоволенні клопотання про призначення експертизи у даній справі; направити справу №904/3412/18 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач (апелянт) вказує на те, що з оскаржувана ухвала прийнята за відсутності достатніх правових підстав, без належного обґрунтування та з порушенням процесуальних прав відповідача, як сторони у справі. Відповідач вказує, що всупереч нормам законодавства, призначаючи судову експертизу, суд повинен в обов'язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення. Всупереч цьому, суд першої інстанції в оспорюваній ухвалі обмежився лише посиланням на загальні положення статті 99 Господарського процесуального кодексу України та зробивши висновок про необхідність призначення судової експертизи жодним чином не зазначив, які саме обставини підлягають доказуванню та не обґрунтував неможливість застосування інших засобів доказування. Відповідач вказує також, що оспорюювана ухвала не містить переліку матеріалів. що надаються для дослідження. Відповідачу не зрозуміло, яким чином і що саме буде досліджувати експерт. Крім того, відповідач вказує, що клопотання про призначення експертизи було заявлено представником позивача у підготовчому судовому засіданні 04.09.2018 і в цьому ж судовому засіданні, без надання можливості представнику відповідача ознайомитися з клопотанням та підготувати свої доводи і заперечення, а також підготувати свої запитання на розгляд експерта, суд порадившись на місці, виніс ухвалу про задоволення клопотання про призначення експертизи, чим грубо порушив процесуальні права сторони у справі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

ТОВ "Італ-Дніпро" (позивач) надано відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Дніпроважмаш" в якому зазначено, що судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу, оскільки без проведення експертизи по даній справі неможливо визначити точний розмір заборгованості відповідача перед позивачем. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/3412/18 - без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2018, колегією суддів у складі головуючого судді Подобєд І.М. (доповідач) суддів Широбокової Л.П., Орєшкіної Е.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/3412/18 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 26.11.2018 о 11:45.

У судовому засіданні 26.11.2018 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а представник позивача заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 26.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" суму боргу за поставлений металобрухт у розмірі 904688 грн. 78 коп.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані підписаним між позивачем та відповідачем договором поставки №61/115.

Позивач надав клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. Просив суд поставити на вирішення експертизи наступні питання:

- Яка була звичайна вартість (ціна) брухту чавунного №1, вид 26 на внутрішньому ринку України станом на 01.10.2016, на 07.10.16р., на 10.10.2016 та 13.10.2016р.?

- Яка була звичайна вартість (ціна) брухту та відходів чавунних виробів, вид - 506 на внутрішньому ринку України станом на 12.10.2016р.?

Відповідач проти позову заперечував.

Позивач наполягав на задоволенні клопотання про проведення судової експертизи.

Відповідно до вимог статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

За наведених вище обставин суд першої інстанції вважав за необхідне доручити проведення експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за отриманий товар - металобрухт, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, в якості доказів вартості товару надав копію листа Державного підприємства "Укрпромзовнішекспертиза" від 24.05.2018 №1093 із зазначенням середнього розрахункового рівня цін (брутто) на брухт чорних металів на внутрішньому ринку України спеціалізованих заготівельних підприємств (типу "Втормет") на умовах франко-склад покупця на 01.10.2016, на 07.10.2016, на 10.10.2016, на 12.10.2016 та на 13.10.2016 (а.с.38).

Відповідачем надано до матеріалів справи: приходний ордер №105 від 07.10.2016 (а.с.66), накладну №910 від 07.10.2016 (а.с.67), приходний ордер №107 від 10.10.2016 (а.с.68), накладну №284 від 10.10.2016 (а.с.69), приходний ордер №108 від 12.10.2016 (а.с.70), товарно-транспорту накладну №501 від 12.10.2016 (а.с.71), накладну №501 від 11.01.2016 (а.с.72), приходний ордер № 109 від 13.10.2016 (а.с.73), накладну №506 від 13.10.2016 (а.с.74), товарно-транспорту накладну №506 від 13.10.2016 (а.с.75) із зазначенням кількості та вартості товару.

Матеріали справи містять копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 у справі №904/637/17 (а.с.18-26), копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 904/637/17 (а.с.26-27), копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 у справі №904/9230/17 (а.с.28-30), копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі №904/9230/17 (а.с.31-34), копію ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 у справі №904/9230/17 (а.с.35-36), прийняті у спорах між цими ж сторонами з приводу стягнення заборгованості за поставлений товар металобрухту та роз'ясненням суду, що в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 у справі №904/9230/17 суд не встановлював конкретну ціну цього товару.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Предметом доказування у даній справі, серед інших обставин, є ціна на металобрухт, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, на момент його поставки відповідачем позивачеві.

Діюче податкове законодавство встановлює лише загальні норми, які наведені у підпунктах 14.1.71. та 14.1.219. статті 14 Податкового кодексу України (ПКУ), якими встановлено, що звичайною ціною вважається ціна товарів, робіт чи послуг, визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено ПКУ.

Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі. Обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Колегія суддів погоджується, що поставлені перед судовим експертом питання: яка була звичайна вартість (ціна) брухту чавунного №1, вид 26 на внутрішньому ринку України станом на 01.10.2016, на 07.10.2016, на 10.10.2016 та 13.10.2016 та яка була звичайна вартість (ціна) брухту та відходів чавунних виробів, вид - 506 на внутрішньому ринку України станом на 12.10.2016 - дійсно потребують спеціальних знань.

Разом із цим апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду про призначення у справі означеної судової експертизи, оскільки для вирішення питання про призначенням експертизи, господарський суд зобов'язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань, а тому можуть бути встановлені виключно судовими експертами.

Так за приписами частини першої статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Всупереч наведеному, суд першої інстанції призначаючи судову експертизу у справі не навів обґрунтування необхідності спеціальних знань, не зазначив, у чому полягала потреба у спеціальних знаннях та яких саме спеціальних знань не вистачає суду для вирішення спору по суті.

Також, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не враховано, що за приписами частини 1 статті 71 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються заперечення покладається на сторону, яка на них посилається, а у відповідності до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, повинен дослідити та оцінити надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень частини 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Між тим судом першої інстанції не обґрунтовано в чому саме полягає суперечливість доказів, наданих сторонами, та не наведено жодних обґрунтувань щодо того, що питання, поставлені на роз'яснення експертів, не можуть бути досліджені під час судового розгляду на підставі наявних у справі та поданих сторонами доказів.

При цьому, частина третя статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до частини 5 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з частиною другою статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що клопотання про призначення судової експертизи було розглянуто та задоволено судом першої інстанції в судовому засідання 04.09.2018 без надання відповідачу можливості реалізувати його права як сторони судового процесу, зокрема запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта із зазначенням експертної установи, якій необхідно доручити проведення відповідної судової експертизи або надати суду свої мотивовані письмові пояснення із міркуваннями у разі наявності заперечень на проведенні такої експертизи.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що є такими, що знайшли підтвердження доводи апелянта (відповідача) про те, що оскаржена ухвала про призначення експертизи є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, а аргументи позивача про те, що для встановлення звичайних цін, які склалися на аналогічні товари, на момент його поставки відповідачем позивачеві, потрібні спеціальні знання - не спростовують того факту, що суд першої інстанції, виходячи із обставин справи та наявних в ній доказів не вмотивував необхідність призначення у даній справі судової експертизи з цих питань.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено також, що призначення у даній справі судової експертизи слугувало підставою зупинення провадження у справі, про що судом першої інстанції було постановлено відповідну ухвалу від 04.09.2018, яка не оскаржена сторонами, але перешкоджає подальшому провадженню у даній справі.

Враховуючи усе вищевикладене, оскаржену ухвалу про призначення судової експертизи слід скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, а дану справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване призначення у даній справі судової експертизи, що у свою чергу слугувало підставою для зупинення провадження у цій справі, має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати третьої особи (скаржника) у сумі 1762,00 грн., понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 та підпункту "в" пункту 3 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача та підлягають відшкодуванню за його рахунок, остаточний розподіл яких слід здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Керуючись статтями 129, 269, 270-271, 275, 280 ч. 1 п.п. 3 та 4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018 у справі №904/3412/18 про призначення судової експертизи - скасувати.

Направити справу №904/3412/18 для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Судові витрати Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" в сумі 1762 грн. 00 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Італ-Дніпро", остаточний розподіл яких здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 27.11.2018.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна