ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" листопада 2018 р.Справа № Б-39/02-09

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Савченко А.А.

судді: Міньковський С.В. , Швидкін А.О.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши справу

за заявою ТОВ "ТД "ІТРЗ", м. Харків
до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" м. Ізюм
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - арбітражного керуючого Саутенко С.О., свідоцтво № 216 від 20.02.2013р.

представника РВ ФДМУ по Харківській області - Антонова, дов. №13 від 02.01.18,

представника прокуратури - Ткаченко К.О., посвідчення № 036249 від 12.11.2015р.

представника ХОДА - Котляр О.Б., дов. №01-53/10584 від 26.12.2017р.

представника ТОВ "Залізницяремсервіс" - ОСОБА_5, директор

представника відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Харківській області - Матеко С.В., дов. № 40 від 28.12.2017р.

представника Ізюмської ОДПІ ГУ ДВС у Харківській області - Швед А.В., дов. №5165/10/20-14-021 від 27.12.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Ізюмська місцева прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір оренди №7 від 01.07.2015р., укладений ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" в особі ліквідатора підприємства боржника з ТОВ "ВП "Ізюмський тепловозоремонтний завод" про передачу в строкове платне використання належне йому на праві власності майно, а також зобов'язати ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" повернути державне майно, передане в оренду відповідно до Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору та знаходиться за адресою: Харківська область, м.Ізюм, в"їзд Ювілейний, 1. Позов мотивовано тим, що вказаний договір оренди укладено з порушенням ст.ст. 5, 9, 11, 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без участі Фонду державного майна, без погодження Харківської обласної державної адміністрації та без проведення оцінки державного майна.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.06.2018р. справу №922/1586/18 призначено для розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2018р. (суддя Усатий В.О.) передано справу №922/1586/18 за позовом Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації до ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про повернення державного майна для спільного розгляду зі справою №Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод".

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 26.06.2018р. призначено проведення повторного розподілу справи №922/1586/18 для передачі справи для спільного розгляду зі справою №Б-39/02-09. Справу №922/1586/18 призначено для розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Савченко А.А., судів Швидкіна А.О. та Міньковського С.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "23" липня 2018р. о 11:00. Встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України. Встановлено позивачам п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України. Встановлено відповідачам п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень із урахуванням вимог ст.167 ГПК України. У разі подання заперечень надати суду докази їх надіслання іншим учасникам судового процесу. Викликано учасників справи у підготовче засідання.

17 липня 2018 року до суду надійшли пояснення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в яких останній просить суд винести рішення згідно чинного законодавства та зазначає, що майно господарських товариств, яке внесено до статутного капіталу, не є об'єктом оренди в розумінні Закону України "Про оренду державного та комунального майна", тому РВ ФДМУ по Харківській області не може виступати орендодавцем такого майна. Згідно положень Статуту ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" товариство є власником майна, яке передано йому до статутного капіталу і наділене відповідними правами щодо володіння, користування і розпорядження своїм майном. Погодження договорів оренди з Харківською обласною державною організацією, як з органом, уповноваженим управляти державним майном, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено. Перелік повноважень органу управління в процедурі банкрутства підприємства чітко визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і є вичерпним.

Того ж дня до суду надійшов відзив ліквідатора на заяву про визнання недійсним договору оренди та повернення майна, в якому ліквідатор просить суд відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі з тих підстав, що ВАТ "ІТРЗ" за організаційно-правовою формою є акціонерним товариством, а майно, яке було передано до статутного капіталу ВАТ "ІТРЗ" не є державною власністю. Крім того, зазначає, що необхідність погодження договорів оренди з органом, уповноваженим управляти майном в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено. До того ж, договір оренди був укладений відповідно до норм чинного законодавства та має на меті виключно захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані. На думку ліквідатора заява прокуратури не містить будь-яких правових підстав, на які позивач посилається як на підставу недійсності правочину.

23 липня 2018 року до суду надійшов відзив ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод", в якому товариство просить суд відмовити в задоволенні заяви про визнання недійсним договору та повернення державного майна, з тих підстав, що норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не повинні застосовуватись до правовідносин, що виникли між сторонами спірного договору, оскільки майно, яке передавалось в оренду не є об'єктом у розумінні Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а твердження про порушення сторонами договору будь-якої процедури щодо передачі в оренду вказаного майна є невірним, оскільки в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не встановлено окремої процедури передачі майна банкрута в оренду, в тому числі не визначено методику розрахунку розміру орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2018р. передано справу №922/1586/18 для її розгляду в межах справи №Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2018р. приєднано позовну заяву (справу) Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації до ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" та ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про визнання недійсним договору та повернення державного майна №922/1586/18 до справи №Б-39/02-09 про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод". Прийнято та призначено заяву Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18) до розгляду в межах справи про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" на "10" вересня 2018 р. о(об) 11:00. Залучено Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Харківській області та ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" до участі у справі №Б-39/02-09 в якості учасників у справі про банкрутство - осіб, які беруть участь у провадженні у справі, в межах розгляду заяви Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18). Встановлено ліквідатору та іншим учасникам справи в межах розгляду заяви Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18) строк для подання відзивів на заяву, мотивованих пояснень щодо своєї правової позиції в даній справі, доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень - до 10 вересня 2018 року.

10 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про витребування доказів (вх. №26058), в якому товариство просить суд витребувати від Фонду державного майна України інформацію:

- чи є об'єктом оренди по договору від 01.07.2015р. №7, укладеному між ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" та ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод", майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарського товариства ВАТ "ІТРЗ";

- чи обліковується за даними Фонду державного майна України майно, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарського товариства ВАТ "ІТРЗ". Якщо так, то витребувати перелік такого майна.

У зв'язку з відпусткою судді Швидкіна А.О., судове засідання з розгляду заяви Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18) у справі № Б-39/02-09 перенесено з 10 вересня 2018 року на 30 жовтня 2018 року о(б) 12:00год.

01 жовтня 2018 року до суду надійшла заява Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про уточнення позовних вимог (вх. №28453), в якій заявник просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі, визнати недійсним договір оренди №7 від 01.07.2015р., укладений між ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" та ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про передачу в строкове платне використання належне йому на праві власності майно.

2. Зобов'язати ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" повернути державне майно, передане в оренду відповідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору, та знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в'їзд Ювілейний, 1, вартістю 5444820грн.

3. Судовий збір стягнути з відповідачів.

В судовому засіданні 30.10.2018р. прокурор підтримав подану до суду заяву з урахуванням вищевказаних уточнень та просив її задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.10.2018р. судом постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з розгляду заяви Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального Відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18) на 19 листопада 2018 року о(б) 14:20 год. у відповідності до п. 2, 3 ст. 216 ГПК України, яку було занесено до протоколу судового засідання від 30.10.2018р.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, з урахуванням наданих уточнень, просив суд її задовольнити.

Представник Регіонального відділення ФДМУ по Харківській області в судовому засіданні просив суд прийняти рішення згідно чинного законодавства, підтримав свою правову позицію, викладену в письмових поясненнях.

Представник Харківської обласної державної адміністрації в судовому засіданні підтримав заяву прокуратури в повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Ліквідатор в судовому засіданні заперечував проти заяви прокуратури в повному обсязі, просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник ТОВ "Залізницяремсервіс" та представник відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Харківській області в судовому засіданні зазначили, що вважають заяву прокуратури безпідставною, а тому просили суд відмовити в задоволенні заяви.

Судова колегія, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановила наступне.

01.07.2015р. між ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод" (орендодавець) та ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" (орендар) укладено договір оренди №7, відповідно до умов п.1.1 якого орендодавець передає орендарю в строкове платне використання належне йому на праві власності майно згідно з актом приймання-передачі згідно Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в'їзд Ювілейний, 1, а орендар зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату за користування об'єктом оренди та повернути об'єкт оренди після закінчення дії Договору.

Обгрунтовуючи звернення до суду в інтересах держави прокурор посилається на те, що договір оренди укладено з порушенням приписів ст.ст. 5, 9, 11, 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна",тому, на думку прокурора, на підставі ст.ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України вбачаються підстави для визнання його недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

На думку прокурора, оскільки укладення вищевказаного договору оренди порушує регламентований Законом порядок його укладення, що створює умови для спричинення шкоди фінансово-економічним інтересам держави в особі Фонду державного майна у вигляді ненадходжень коштів за користування об'єктом оренди, в даному випадку порушуються інтереси держави. Враховуючи, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області питання щодо визнання зазначеного договору недійсним не порушувалось, прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, як суб'єкта, уповноваженого розпоряджатися об'єктом оренди державної власності. Також прокурор звертається до суду з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, як власника об'єктів державної власності, щодо реалізації прав держави, пов'язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними у межах, визначених законом, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Судова колегія, оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, в тому числі надане прокурором в заяві обґрунтовання наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при зверненні до суду з позовом ( заявою) у даній справі, вважає, що позов прокурора підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Відповідно до частин 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Разом з тим, частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частин 3, 4 статті 53 ГПК України у взаємозв'язку з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави дійти висновку, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за умови, крім іншого, належного обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 02.11.2016р. у справі № 923/1006/15, від 02.08.2017р. у справі №922/2885/16. та в постанові Верховного Суду від 24.10.2018р. у справі №304/1196/16-ц, яку враховано судом при розгляді відповідної справи.

Звертаючись до суду з позовом (заявою) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області в.о. керівника Ізюмської місцевої прокуратури зазначив, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області не вжито заходів щодо визнання спірного договору оренди недійсним.

Однак судова колегія враховує пояснення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в яких зазначається, що майно господарських товариств, яке внесено до статутного капіталу, не є об'єктом оренди в розумінні Закону України "Про оренду державного та комунального майна", тому РВ ФДМУ по Харківській області не може виступати орендодавцем майна ВАТ "ІТРЗ".

Оскільки РВ ФДМУ по Харківській області не є орендодавцем майна ВАТ "ІТРЗ", суд не вбачає порушення інтересів держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області та підстав звернення прокурора до суду з відповідною заявою в інтересах держави в особі РВ ФДМУ по Харківській області.

Стосовно звернення до суду з позовом (заявою) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, судова колегія вважає необхідним зазначити, що Харківська обласна державна адміністрація є учасником у справі про банкрутство ВАТ "Ізюмський тепловозоремонтний завод", оскільки є власником (органом, уповноваженим управляти майном) боржника. Як свідчать матеріали справи, представники Харківської обласної державної адміністрації приймають участь в судових засіданнях, на яких заслуховується звіт ліквідатора про проведені дії, на засіданнях комітету кредиторів ВАТ "ІТРЗ" з правом дорадчого голосу.

Таким чином, Харківська обласна державна адміністрація була обізнана про наявний договір оренди, але будь-яких заперечень з приводу його укладення або вчинення дій з його оскарження у встановленому законом порядку не приймала. Оскільки захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, прокурором не обгрунтовано неможливість відповідного органу на звернення до суду за захистом своїх інтересів в разі їх порушення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

З урахуванням вищевикладеного прокурором не обґрунтовано нездійснення або неналежне здійснення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Харківською обласною державною адміністрацією захисту інтересів держави, з огляду, зокрема, на те, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що визначені прокурором органи взагалі знали про допущені порушення, усвідомлювали порушення інтересів держави, мали відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не зверталися.

Крім того, судова колегія враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Отже, судова колегія вважає, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду від імені суб'єктів владних повноважень, до компетенції яких віднесені відповідні повноваження, з наданням відповідних доказів, які б підтверджували наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Частиною 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» від 23.03.2017 № 7 (із змінами) роз'яснено, що у випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року) повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017 року).

Судова колегія зазначає, що 15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ГПК України викладено в новій редакції.

З огляду на рекомендації з приводу процесуальних наслідків прийняття позову (заяви) у випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, викладені у вищевказаній Постанові Пленуму, судова колегія вважає можливим застосувати до спірних правовідносин сторін норми чинного Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Враховуючи, що прокурором не обґрунтовано наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при зверненні з позовом ( заявою) у даній справі - відповідне свідчить про відсутність у нього процесуальної дієздатності, а тому судова колегія вважає необхідним заяву Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18), з урахуванням поданих уточнень, залишити без розгляду.

З огляду на залишення заяви прокурора без розгляду судова колегія не вбачає підстав для розгляду заявленого клопотання ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про витребування доказів (вх. №26058), тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 81, 232-235, 240 ГПК України, ст.ст. 37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод" про витребування додаткових доказів (вх. №26058) відмовити.

Заяву Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області та Харківської обласної державної адміністрації про визнання недійсним договору та повернення державного майна (вх. №1586/18), з урахуванням поданих уточнень, залишити без розгляду.

Ухвалу направити ліквідатору, комітету кредиторів, банкруту, ХОДА, прокуратурі, Відділу з питань банкрутства, Регіональному відділенню Фонду державного майна України, ТОВ "ВП Ізюмський тепловозоремонтний завод".

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.11.2018р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Савченко А.А. Міньковський С.В. Швидкін А.О.