ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа№ 910/15386/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Беляєв Ю.Л.

відповідача - Губенко І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2018 р. (повне рішення складено 01.06.2018 р.)

у справі № 910/15386/17 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 49264,39 грн

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 49264,39 грн, з яких: 48088,95 грн - сума виплаченого страхового відшкодування, 867,14 грн - інфляційні втрати та 308,30 грн - 3% річних.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" відповідач повинен відшкодувати йому матеріальну шкоду, завдану його страхувальником, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб марки КІА Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, був пошкоджений.

В процесі розгляду справи місцевим судом від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковою оплатою суми страхового відшкодування відповідачем, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача 8915,36 грн страхового відшкодування, 308,30 грн 3% річних та 867,14 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.12.2017 р. у справі № 910/15386/17 було призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.04.2018 р. поновлено провадження у справі та, у зв`язку з набранням чинності нової редакції ГПК України, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.05.2018 р. у справі № 910/15386/17 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що позивачем та судом не було враховано коефіцієнт фізичного зносу при визначенні матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу. Це, на переконання скаржника, суперечить вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, скаржник посилається на те, що він був позбавлений можливості здійснити огляд пошкодженого транспортного засобу, визначити характер та розмір пошкодження та відповідно визначити розмір шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на те, що оскільки строк експлуатації застрахованого автомобіля на момент настання ДТП складав 3 роки, тому коефіцієнт фізичного зносу є таким, що дорівнює нулю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі: Отрюх Б.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15386/17, призначено її до розгляду на 13.09.2018 р. та роз`яснено учасникам справи про право та строки для подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/2916/18 від 13.09.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15386/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизовано розподілу судової справи між суддями від 13.09.2018 р. справу № 910/15386/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Отрюх Б.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Михальська Ю.Б., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 р. розгляд справи призначено на 16.10.2018 р.

Разом з цим суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 р. справу № 910/15386/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" у справі № 910/15386/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

07.11.2015 р. між ОСОБА_10 (далі - страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - страховик) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 208.15.2290814 (далі - договір), за умовами якого застраховано транспортний засіб марки KIA Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

03.12.2016 р. по проспекту Перемоги, 84 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення атомобіля Lexus GX470, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_11, та автомобіля КІА Sportage, державний номер державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_10

Автомобіль марки КІА Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № 323388 Управлінням патрульної поліції у м. Києві від 03.12.2016 р.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2017 р. у справі № 761/44362/16-п, з урахуванням постанови суду від 22.09.2017 р. про виправлення описки, винною у вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді визнано водія автомобіля Lexus GX470, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_11

Відповідно до рахунку-фактури ПАТ «Українська автомобільна корпорація» № 2 від 08.12.2016 р., вартість матеріалів, необхідних для ремонту автомобіля та ремонтних робіт, склала 49009,60 грн.

У рахунку-фактурі № від 10.01.2017 р., в результаті визначення прихованих недоліків, вартість запчастин додатково склала 429,35 грн.

Згідно з актами виконаних робіт ПАТ «Українська автомобільна корпорація» № від 04.01.2017 р. на суму 47470,22 грн, № від 17.01.2017 р. на суму 3318,61 грн, вартість фактично виконаних ремонтних робіт склала 50831,83 грн.

На підставі страхових актів № 3.16.1306-1 від 16.12.2016 р., № 3.16.1306-2 від 13.01.2017 р. за платіжними дорученнями № ЦО03428 від 16.12.2016 р. на суму 47659,60 грн, № ЦО00061 від 13.01.2017 р. на суму 429,35 грн було виплачено страхове відшкодування, враховуючи 1350,00 грн безумовної франшизи по договору, всього у розмірі 48088,95 грн.

В процесі розгляду справи місцевим судом відповідачем було сплачено на користь позивача 39173,59 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 3016 від 05.10.2017 р.

З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0952866 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Lexus GX470, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким під час ДТП 03.12.2016 р. керувала ОСОБА_11, був застрахований у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна".

Таким чином до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", на його думку, перейшло право на отримання від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" компенсації шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до даного Закону оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. знос не нараховується для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких, серед іншого, не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ. Винятком стосовно використання зазначених вимог є, зокрема, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Оскільки строк експлуатації автомобіля КІА Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не перевищує 7 років, коефіцієнт зносу дорівнює 0.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що застрахований автомобіль або його складові частини відновлювались ремонтом.

Як встановлено в ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Так, вина ОСОБА_11 була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.01.2017 р. у справі № 761/144362/16-п.

Вбачається, що ОСОБА_11 уклала з відповідачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АК/0852866. Забезпечений транспортний засіб за полісом - автомобіль марки Lexus GX470, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 8 915,36 (47659,60+429,35-39173,59) грн суми страхового відшкодування є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що позивачем та судом не було враховано коефіцієнт фізичного зносу при визначенні матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено вище, строк експлуатації автомобіля, КІА Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску, не перевищував 7 років, тому коефіцієнт зносу дорівнює 0.

Наведене також підтверджується звітом № 1622 про оцінку КТЗ від 23.12.2016 р., де коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу також дорівнює нулю.

Крім того, в процесі розгляду справи місцевим судом, для повного та всебічного розгляду даної справи було призначено судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експертів судом було поставлено наступне питання: яка вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження в ДТП 03.12.2016 р. автомобіля КІА Sportage, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Однак, від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист № 736/18-54 від 16.03.2018 р. з повідомленням про неможливість надання висновку за матеріалами справи № 910/15386/17 у зв'язку з невиконанням попередньої оплати за проведення експертизи.

В апеляційній інстанції представники сторін в судовому засіданні не заявляли клопотань про призначення автотоварознавчої експертизи та не погоджувались оплачувати таку експертизу.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 867,14 грн інфляційних втрат, 308,30 грн 3% річних.

Вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 16.1306 від 22.02.2017 р. (отримана відповідачем 02.03.2017 у відповідності до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), в якій просив сплатити страхове відшкодування в розмірі 48088,95 грн.

Часткову оплату на суму 39173,59 грн відповідачем перераховано на рахунок ТДВ «Експрес страхування» за платіжним дорученням № 3016 від 05.10.2017 р.

Доказів оплати відповідачем суми 8915,36 грн, у т.ч. у визначені строки, суду не надано, підстав звільнення від обов'язку їх сплати відповідачем належними засобами доказування не доведено.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання одним страховиком зобов'язання по відшкодуванню шкоди іншому страховику, однак, цей строк пов'язаний з моментом пред'явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) зворотної вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк з дня пред'явлення вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов'язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов'язанням, судом встановлено, що відповідач здійснив прострочення зобов'язання, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму відшкодування шкоди в порядку регресу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 р. у справі № 910/18319/16.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 867,14 грн інфляційних втрат та 308,30 грн 3% річних за період з 01.06.2017 р. по 17.08.2017 р., розмір яких арифметично правильний, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2018 р. у справі № 910/15386/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.05.2018 р. у справі № 910/15386/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.11.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

Н.Ф. Калатай