ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2018 р. Справа № 914/1683/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», Луганська область, м. Рубіжне,

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Львівська область, м. Львів,

про: стягнення неустойки, інфляційних втрат та процентів за користування чужими грошовими коштами у звязку з порушенням грошових зобов'язань.

ціна позову: 101512,18грн.

Представники:

Позивача: не зявився;

Відповідача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 18.07.2018р. №Вих-Вд6963-18).

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018р. на розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від 05.09.2018 за №582/2018 Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення 59552,94грн. неустойки, 33441,72грн. інфляційних втрат та 8546,52грн. процентів за користування чужими грошовими коштами у звязку з порушенням грошових зобов'язань; ціна позову 101512,18грн.

Підставами позовних вимог Позивач зазначає неналежне виконання Відповідачем укладеного договору поставки № 426/11-496Т від 16.05.2017р. з Позивачем, щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.09.2018р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» від 05.09.2018 за №582/2018 залишено без руху.

27.09.2018р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» про усунення недоліків від 21.09.2018 №596/2018 (вх.№36083/18).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.09.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 23.10.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.10.2018р. суд постановив оголосити перерву в судовому засіданні на 07.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.11.2018р. розгляд справи відкладено на 20.11.2018р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Процесуальні права та обовязки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представник Відповідача в судовому засіданні, йому відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про розяснення прав та обовязків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання не зявився.

Представник Відповідача в судове засідання зявився.

19.11.2018р. Учасниками справи подано до суду Заяву (вх.3054/18), у якій просять суд затвердити укладену між ОСОБА_2 угоду, за умовами якої:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» надалі Стягувач, в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 02.11.2018р. №639/2018 з однієї сторони, та

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», надалі - Боржник, в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту,

з іншої сторони, (в подальшому разом іменуються як «Сторони» та кожен окремо «Сторона») прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору у справі 914/1683/18 миром і укладенням між ОСОБА_2 мирової угоди на умовах, наведених нижче.

1. Сторони погодили, що на момент підписання цієї мирової угоди загальна сума неустойки, процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за прострочення оплати товару за договором поставки від 16.05.2017р. №426/11-496Т становить 101512,18грн., з яких 59552,94грн. неустойки, 8546,52грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33441,72грн. інфляційних втрат.

2. Сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», надалі Стягувач, відмовляється від стягнення по видатковій накладній від 07.12.2017р. №ЕТПКЛ0712/012 неустойки в розмірі 18349,27грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1093,54грн.

3. Боржник зобов'язується сплатити 41203,67грн. (сорок одну тисячу двісті три гривні 67 копійок) неустойки, 7452,98грн. (сім тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні 98 копійок) процентів за користування чужими грошовими коштами та 33441,72грн. (тридцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 72 копійки) інфляційних втрат, відшкодування судового збору шляхом перерахування на поточний рахунок Стягувача вказаної у цьому пункті суми в повному обсязі до 20.01.2019р.

4. Ухвала, якою затверджується дана мирова угода, є виконавчим документом та є дійсною до предявлення до виконання протягом одного року з моменту її винесення.

5. Сторони визнають, що наслідки припинення провадження у справі у зв'язку із укладенням мирової угоди, передбачені діючим законодавством України, ОСОБА_2 розяснені та зрозумілі.

Стягувач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт»

93009, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Трудова, 1;

Боржник:

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал»

79017, м.Львів, вул.Зелена, 64; .

Вказану мирову угоду підписано повноважними представниками та завірено відтисками печаток юридичних осіб Учасників справи.

В судовому засіданні представник Відповідача подану заяву підтримав, просив суд її задоволити, затвердити укладену між сторонами мирову угоду та закрити провадження у справі.

Окрім того, в судовому засіданні представник Відповідача зазначив, що під судовими витратами, які Боржник повинен відшкодувати Стягувачу, ОСОБА_2 розуміється сплачений згідно Платіжного доручення від 30.08.2018р. №27722 Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 1762грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Розглянувши і дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

16.05.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (надалі Позивач, Постачальник) та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» (надалі Відповідач, Покупець) був укладений Договір №426/1-496Т (далі Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) в порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник зобовязувався передати у власність Покупця труби ПЕ, ПВХ (надалі ОСОБА_5) згідно акцептованої рішенням тендерного комітету ЛМКП «Львівводоканал» від 25.04.2017р. цінової пропозиції по Лоту №1, а Покупець зобов'язується прийняти ОСОБА_5 у відповідності до своїх замовлень та своєчасно оплатити його.

Відповідно до пункту 3.1. Договору загальна вартість Договору становить 2698000грн.

Згідно пункту 4.1. Договору оплата за ОСОБА_5 здійснюється безготівкою після отримання ОСОБА_5 Покупцем, протягом 60 днів з моменту передачі.

Пунктом 6.1.1. Договору передбачено, що Покупець зобовязаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати за поставлені ОСОБА_5.

Згідно пункту 7.3.1. Договору у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати ОСОБА_5 Покупець сплачує Постачальникові пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Нарахування вказаної штрафної санкції припиняється через один рік від дня, коли оплата мала бути здійснена.

Специфікацією від 16.05.2017р. №1 до Договору ОСОБА_2 погоджено перелік та ціни ОСОБА_5, який постачається за Договором.

Вказані Договір та Специфікацію до нього підписано повноважними представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що, згідно Видаткових накладних від 13.06.2017р. №ЕТПЛВ1306/002, від 13.06.2017р. №ЕТПЛВ1306/003, від 26.06.2017р. №ЕТПЛВ2606/004, від 03.08.2017р. №ЕТПЛВ0308/001, від 31.08.2017р. №ЕТПЛВ3108/006, від 10.10.2017р. №ЕТПЛВ1010/012, від 07.12.2017р. №ЕТПЛВ0712/012, від 11.12.2017р. №ЕТПЛВ1112/026, від 30.03.2018р. №ЕТПЛВ3003/007, від 11.04.2018р. №ЕТПЛВ1104/018 поставив Відповідачу ОСОБА_5 за Договором на загальну суму 2128964,49грн.

Відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань з оплати поставленого за Договором ОСОБА_5 належним чином не виконано, оплачено поставлені за Договором ОСОБА_5 з порушенням встановленого Договором порядку і строку їх оплати, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями Платіжних доручень від 25.09.2017р. №94/7835, від 26.09.2017р. №94/7866, від 26.09.2017р. №94/7862, від 31.10.2017р. №1496, від 02.02.2018р. №981, від 28.02.2018р. №1701, від 05.03.2018р. №1955, від 27.04.2018р. №3685, від 31.05.2018р. №991, від 05.06.2018р. №4275, від 13.06.2018р. №4579, від 02.07.2018р. №5373, від 05.07.2018р. №4260, від 06.07.2018р. №5536, від 09.07.2018р. №5643, від 10.07.2018р. №5650, від 11.07.2018р. №5721.

З підстав наведеного Позивач просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 59552,94грн. неустойки, 33441,72грн. інфляційних втрат та 8546,52грн. процентів за користування чужими грошовими коштами у звязку з порушенням грошових зобов'язань.

19.11.2018р. Учасниками справи подано до суду Заяву (вх.3054/18), у якій просять суд затвердити укладену між ОСОБА_2 угоду, за умовами якої:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» надалі Стягувач, в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 02.11.2018р. №639/2018 з однієї сторони, та

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», надалі - Боржник, в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту,

з іншої сторони, (в подальшому разом іменуються як «Сторони» та кожен окремо «Сторона») прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору у справі 914/1683/18 миром і укладенням між ОСОБА_2 мирової угоди на умовах, наведених нижче.

1. Сторони погодили, що на момент підписання цієї мирової угоди загальна сума неустойки, процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за прострочення оплати товару за договором поставки від 16.05.2017р. №426/11-496Т становить 101512,18грн., з яких 59552,94грн. неустойки, 8546,52грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33441,72грн. інфляційних втрат.

2. Сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», надалі Стягувач, відмовляється від стягнення по видатковій накладній від 07.12.2017р. №ЕТПКЛ0712/012 неустойки в розмірі 18349,27грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1093,54грн.

3. Боржник зобов'язується сплатити 41203,67грн. (сорок одну тисячу двісті три гривні 67 копійок) неустойки, 7452,98грн. (сім тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні 98 копійок) процентів за користування чужими грошовими коштами та 33441,72грн. (тридцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 72 копійки) інфляційних втрат, відшкодування судового збору шляхом перерахування на поточний рахунок Стягувача вказаної у цьому пункті суми в повному обсязі до 20.01.2019р.

4. Ухвала, якою затверджується дана мирова угода, є виконавчим документом та є дійсною до предявлення до виконання протягом одного року з моменту її винесення.

5. Сторони визнають, що наслідки припинення провадження у справі у зв'язку із укладенням мирової угоди, передбачені діючим законодавством України, ОСОБА_2 розяснені та зрозумілі.

Стягувач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт»

93009, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Трудова, 1;

Боржник:

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал»

79017, м.Львів, вул.Зелена, 64; .

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.1 ст.46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів ч.7 ст.46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Приписами ч.1 ст.192 ГПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.2 вказаної статті сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно пункту 7 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

В судовому засіданні представник Відповідача підтвердив, що викладена в пункті 2 укладеної між ОСОБА_2 мирової угоди відмова Позивача від позовних вимог в частині стягнення по видатковій накладній від 07.12.2017р. №ЕТПКЛ0712/012 неустойки в розмірі 18349,27грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1093,54грн. не суперечить вимогам чинного законодавства України і не порушує права та охоронювані законом інтереси третіх осіб, в тому числі держави.

Окрім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні та сторонами не подані належні, достатні та допустимі докази того, що відмова Позивача від позову порушує права та охоронювані законом інтереси третіх осіб, в тому числі держави.

Щодо зазначення ОСОБА_2 в укладеній мировій угоді у справі про відшкодування Відповідачем Позивачу сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у звязку із розглядом справи судові витрати в розмірі 1841грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Окрім того, суд зазначає що Відповідач наданим чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

Як доказ сплати судових витрат Позивачем подано Платіжне доручення від 30.08.2018р. №27722 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 1841грн. Оригінал вказаного платіжного доручення є додатком №2 до позовної заяви.

В той же час, сума заявлених Позивачем позовних вимог майнового характеру становить 101512,18грн. Відтак, сума судового збору, належного до сплати за подання даної позовної заяви до господарського суду становить 1762грн.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що сума судового збору, відшкодування якої ОСОБА_2 обумовлено у пункті 3 укладеної мирової угоди, становить 1762грн.

Як встановлено судом, вбачається із тексту поданої ОСОБА_2 на затвердження суду мирової угоди та підтверджується в судовому засіданні представником Відповідача, ОСОБА_2 в укладеній мировій угоді встановлено, що Відповідач відшкодовує Позивачу судові витрати у справі.

З підстав наведеного, беручи до уваги наслідки розгляду спору,суд зазначає про відсутність правових підстав до розподілу понесених ОСОБА_2 судових витрат у справі.

Згідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З підстав наведеного судом встановлено, що у звязку із внесенням Позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом Позивачу може бути повернено з Державного Бюджету України 79грн. судового збору, у зв'язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З підстав відсутності клопотання Позивача про повернення сплаченого за подання позовної заяви до суду судового збору у звязку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом суд зазначає про відсутність правових підстав для такого повернення. Проте, вказане не позбавляє Позивача права на звернення до суду із відповідним клопотанням в майбутньому.

В судовому засіданні 20.11.2018р. в порядку ч.3 ст.192 ГПК представнику Відповідача розяснено наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, зокрема, що, згідно ч.3. ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши і дослідивши матеріли справи та подані докази, заслухавши пояснення представника Відповідача, суд дійшов висновків про те, що Спільну заяву від 19.11.2018р. вх. №3054/18 про затвердження мирової угоди слід задоволити частково, затвердити укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» мирову угоду (в редакції Сторін, проте за винятком п.4) та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.231 ГПК України у звязку із укладенням між ОСОБА_2 мирової угоди та її затвердженням судом.

Судове рішення про часткове задоволення Спільної заяви від 19.11.2018р. вх. №3054/18 про затвердження мирової угоди, затвердження укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» мирової угоди та закриття провадження у справі приймалось судом із виходом до нарадчої кімнати.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 130, 192, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 11, 15, 16 Цивільного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» та Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» від 19.11.2018р. вх. №3054/18 про затвердження мирової угоди задоволити частково.

2. Затвердити укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» мирову угоду, в наступній редакції:

Мирова угода по справі №914/1683/18

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» надалі Стягувач, в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 02.11.2018р. №639/2018 з однієї сторони, та

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал», надалі - Боржник, в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту,

з іншої сторони, (в подальшому разом іменуються як «Сторони» та кожен окремо «Сторона») прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору у справі №914/1683/18 миром і укладенням між ОСОБА_2 мирової угоди на умовах, наведених нижче.

1. Сторони погодили, що на момент підписання цієї мирової угоди загальна сума неустойки, процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за прострочення оплати товару за договором поставки від 16.05.2017р. №426/11-496Т становить 101512,18грн., з яких 59552,94грн. неустойки, 8546,52грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 33441,72грн. інфляційних втрат.

2. Сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт», надалі Стягувач, відмовляється від стягнення по видатковій накладній від 07.12.2017р. №ЕТПКЛ0712/012 неустойки в розмірі 18349,27грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1093,54грн.

3. Боржник зобов'язується сплатити 41203,67грн. (сорок одну тисячу двісті три гривні 67 копійок) неустойки, 7452,98грн. (сім тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні 98 копійок) процентів за користування чужими грошовими коштами, 33441,72грн. (тридцять три тисячі чотириста сорок одну гривню 72 копійки) інфляційних втрат, відшкодування судового збору, шляхом перерахування на поточний рахунок Стягувача вказаної у цьому пункті суми в повному обсязі до 20.01.2019р.

5. Сторони визнають, що наслідки припинення провадження у справі у зв'язку із укладенням мирової угоди, передбачені діючим законодавством України, ОСОБА_2 розяснені та зрозумілі.

Стягувач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт»

93009, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Трудова, буд.1; ідентифікаційний код 33090871.

Боржник:

Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал»

79017, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, буд.64; ідентифікаційний код 03348471.

3. Закрити провадження у справі у звязку із затвердженням укладеної між ОСОБА_2 мирової угоди.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (93009, Луганська область, м.Рубіжне, вул.Трудова, буд.1; ідентифікаційний код 33090871);

Боржник: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (79017, Львівська область, м.Львів, вул.Зелена, буд.64; ідентифікаційний код 03348471).

4. В решті вимог Заяви відмовити.

5. Ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження може бути оскаржено.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

7. Ухвала Господарського суду Львівської області про затвердження мирової угоди є виконавчим документом в розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та дійсна для предявлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 26.11.2018р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.