ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Справа № 902/1132/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

за участю секретаря судового засідання Мазура О.Г.

за участю представників сторін:

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - позивач гр-н ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 (на підставі ордерів ВН № 072765, ВН № 072764, свід-во про право на заняття адв. діяльністю № 825, від 25.03.2013 р. - а.с. 138-140 у т. 2)

відповідача - адвокат ОСОБА_4 (ордер ВН № 071738, свід-во про право на заняття адв. діяльністю № 558, від 29.10.2007 р. - а.с. 63-64 у т. 2)

третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 23.04.2018 р. суддею Банаськом О.О. в м.Вінниці, повний текст складено 03.05.2018 р.

у справі № 902/1132/17

за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тиврівської районної державної адміністрації

про визнання рішень недійсними та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2018 р. у справі № 902/1132/17 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" про визнання недійсним усіх рішень загальних зборів товариства "Можайське", оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р. та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю. Вважає рішення місцевого господарського суду незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач/скаржник ОСОБА_2 вказує, що за своєю суттю заява, подана ним суду першої інстанції 23.03.2018 р., є заявою про доповнення, а не про зміну підстав позову, і первісні підстави позовних вимог при цьому змінені не були, тому суд, на думку скаржника, повинен був прийняти вказану заяву до розгляду в повній мірі, а не лише в частині, яка не змінює підстав заявленого позову.

Окрім того, звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що в судовому засіданні 19 квітня 2018 року судом першої інстанції допущено грубе порушення процесуального права, яке полягало в тому, що на стадії судових дебатів суд припинив цю стадію і повернувся до з'ясування обставин без мотивованої ухвали, що не допускається процесуальними нормами. В наступному судовому засіданні 23 квітня сторони повторно висловились у дебатах, після чого суд вийшов до нарадчоі кімнати. Таке процесуальне порушення, на думку скаржника, є істотним та таким, що призводить до незаконності ухваленого судового рішення.

Також вважає, що суд всупереч ч. 4 статті 238 ГПК України не зазначив важливих підстав позову та не відобразив в мотивувальній частині рішення про відсутність доказів оплати їх часток у статутному капіталі на дату продажу корпоративних прав, про недотримання переважного права купівлі частки учасника перед продажем третій особі та про розгляд п'ятого питання, яке не було внесене до порядку денного.

Вважає неправомірним висновок суду щодо визнання позивачами факту присутності на загальних зборах, голосування, підписання протоколу та договорів купівлі-продажу. Пояснює, що насправді позивач визнав тільки, що підписав протокол і договори купівлі-продажу корпоративних прав, проте наполягав на очевидній для всіх підпис антів фіктивності цих документів. Доводить при цьому, що заява ОСОБА_7 не відповідає процесуальним вимогам до доказів і не може бути частиною доказової бази.

Доводить, що суд упереджено підійшов до оцінки тих обставин, що не були обрані голова і секретар зборів, тоді як така обставина, на думку скаржника, свідчить про відсутність цих осіб та відсутність голосування.

Вважає, що відсутність кворуму на зборах випливає безпосередньо з тексту протоколу, оскільки збори розпочиналися з присутності учасників які володіли 100% статутного капіталу (ОСОБА_2, ОСОБА_1.) та першим питанням вони були виключені зі складу учасників, унаслідок чого не могли брати участі в розгляді подальших питань.

Судом не надано оцінку факту відсутності у відповідача заяв позивачів про вихід з товариства та заяви ОСОБА_2 про звільнення з посади директора товариства. Така відсутність свідчить про незаконність і неможливість розгляду відповідних питань порядку денного на зборах.

Доводить, що позивачі захищають своє право належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", що відповідає п. 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18. Саме порушене право належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного на загальних зборах має виняткове значення для позивачів, тоді як всі угоди та протокол зборів були підписані одночасно, що виключає можливість усвідомити той факт, що розрахунки за договором купівлі-продажу не проведені.

Крім того, у договорах купівлі-продажу корпоративних прав не зазначено коли саме і в якій формі проведено розрахунки за договором, тоді як сторони мали на увазі, що спочатку відбувається передача всіх обумовлених грошових коштів, а потім вчиняються дії щодо зміни власників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське".

Звертає увагу суду, що угоди та протокол були підписані одночасно, що повністю виключило можливість підготуватися до зборів та врахувати, що розрахунки за договорами не проведені. Не погоджується із твердженням суду про те, що причиною звернення до суду стала відсутність повної оплати за проданий бізнес, і доводить, що порушення права на підготовку до зборів є визначальним у цих правовідносинах.

Також вказує, що другою позовною вимогою є скасування державної реєстрації внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", що були внесені до ЄДРЮОФОП на підставі протоколу загальних зборів № 18 від 24.12.2014 р. Оскільки записи від 26.12.2014 р. про змін до установчих документів юридичної особи та від 29.12.2014 р. про зміну керівника юридичної особи були внесені саме на підставі протоколу зборів товариства, рішення яких оспорюється.

Проте, судом не досліджено законності державного реєстратора при внесенні зазначених записів про внесення змін до статуту та щодо керівника товариства.

Скаржник також вказує про необхідність залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача орган державної реєстрації-Тиврівську районну державну адміністрацію Вінницької області до справи.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Можайське" подав відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує проти доводів скаржника і зазначає, що обставини присутності позивача/скаржника на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", на яких були прийняті оспорювані рішення (зміна складу засновників, зміна виконавчого органу товариства) і які оформлені протоколом № 18 від 24.12.2014 р., підтверджується протоколом явки учасни ків, наявністю у матеріалах реєстраційної справи відповідного договору купівлі-продажу корпоративних прав від 24.12.2014 р. замість заяви учасника про вихід. Звертає увагу, що протягом майже трьох років не пред'являлись жодні вимог з даного приводу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2018 р. у справі № 902/1132/17 - без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 р. прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2018 р. у справі № 902/1132/17 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Маціщук А.В., суддя Олексюк Г.Є , суддя Петухов М.Г.

16.10.2018 р. відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Можайське" надало доповнення до відзиву на апеляційну скаргу. Вказує, що позивачами не надано суду доказів та не доведено яким саме чином оскаржуване рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю „Можайське" про визнання не дійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом № 18 від 24.12.2014 р., порушують їх права та законні інтереси.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 р. залучено Тиврівську районну державну адміністрацію до участі у справі № 902/1132/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні представник позивачів та позивач ОСОБА_2 надали пояснення на обґрунтування апеляційної скарги. Просять апеляційну скаргу задоволити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Тиврівська районна державна адміністрація не забезпечила участь представника в судовому засіданні, відзиву не надала.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення / а.с. 113- 116, 127-133 у т. 2/, явка представників в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі третьої особи та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали господарської справи № 902/1132/17 та реєстраційної справи ТОВ "Можайське", наявні у справі докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

01.12.2006 р. громадянами України ОСОБА_2 Тимофієвичем, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 прийнято рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", розподіл статутного фонду, затвердження статуту товариства, що оформлено протоколом зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" № 1 від 01.12.2006 р. /а.с.20 реєстраційної справи/.

06.12.2006 р. державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" як юридичної особи, про що здійснено запис № 0000644 /а.с. 2-8 реєстраційної справи , а.с.16 у т.1/.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 Статуту ТОВ "Можайське" в редакції 2006 року статутний фонд товариства створюється в розмірі 40 000,00 грн, а учасниками Товариства являються: ОСОБА_2 (51 %), ОСОБА_8 (15 %), ОСОБА_1 (14 %), ОСОБА_9 (20 %) /а.с. 26-34 т.1/.

В подальшому рішеннями загальних зборів учасників вносились зміни до статуту щодо складу учасників, розмірів статутного фонду та часток учасників /а.с.35-38 у т.1/.

Так, рішенням загальних зборів учасників, оформлених протоколом № 1в від 07.08.2007 р. примусово виключено зі складу учасників ОСОБА_9, а рішенням від 24.09.2007 р. затверджено зміни до статуту, відповідно до яких статутний фонд товариства створюється в розмірі 260 000,00 грн, а учасниками товариства є ОСОБА_2 з часткою 63,75 %) ОСОБА_8 з часткою17,5 % та ОСОБА_1 з часткою 18,75 % /а.с.31-32 реєстраційної справи/.

12.12.2011 р. рішенням загальних зборів учасників оформлених протоколом № 4 від 12.12.2011 р. виключено зі складу учасників ОСОБА_8 у зв'язку із поданою нею заявою про вихід із учасників товариства та включено до складу учасників ОСОБА_10, затверджено зміни до статуту відповідно до яких учасниками Товариства являються: ОСОБА_2 (51,25 %), ОСОБА_1 (18,75 %), ОСОБА_10 - (30 %) /а.с.47-48 реєстраційної справи/.

Рішенням загальних зборів учасників, оформлених протоколом № 13 від 04.09.2014 р., зокрема, виключено зі складу учасників ОСОБА_10 з виплатою вартості частки у статутному капіталі товариства у розмірі 78 000,00 грн пропорційно до його частки у статутному капіталі (після затвердження звіту за 2014 рік, але не пізніше 12 місяців з дня його виключення) та перерозподілено статутний капітал наступним чином: ОСОБА_2 - 81,25 % (211 250,00 грн), ОСОБА_11 -18,75 % (48 750,00 грн.). відповідні зміни внесені до п.п.5.1, 5.3 статуту ТОВ "Можайське" /а.с.84-86 реєстраційної справи, а.с.37 у т.1/.

Відтак, на момент проведення загальних зборів 24.12.2014 р. учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" були ОСОБА_2 (81,25 % - 211 250,00 грн) та ОСОБА_11 (18,75 % - 48 750,00 грн).

24.12.2014 р. позивачі уклали з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 договори купівлі-продажу корпоративних прав в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" /а.с.41-43 у т.1, а.с.104-106 реєстраційної справи /, за умовами яких:

- ОСОБА_1 (продавець) передає, а ОСОБА_7 (покупець) приймає належну продавцю частку в статутному капіталі в розмірі 48 750,00 грн, що становить 18,75 % статутного капіталу товариства;

- ОСОБА_2 (продавець) передає, а ОСОБА_7 (покупець) приймає належну продавцю частку в статутному капіталі в розмірі 81 250,00 грн, що становить 31,25 % статутного капіталу товариства.;

- ОСОБА_2 (продавець) передає, а ОСОБА_12 (покупець) приймає належну продавцю частку в статутному капіталі в розмірі 130 000,00 грн, що становить 50,00 % статутного капіталу товариства.

За умовами договорів право власності продавців на частку в статутному капіталі ТОВ "Можайське" (корпоративне право) засвідчене в статуті товариства, який зареєстрований в державному реєстрі 25.09.2014 р. за № 0000644.

У п.п. 4, 6 договорів, які є тотожними за своїм змістом, сторони засвідчують, що покупці сплатили продавцям вартість продажу частки в момент підписання договору, розрахунки договору проведено в повному обсязі, і покупець/покупці набувають корпоративних прав за придбаною часткою в момент підписання сторонами цього договору.

Договори купівлі-продажу корпоративних прав підписані сторонами. В судовому порядку договори не оспорені і не визнавались недійсними. Підстав для визнання таких договорів недійсними у даній справі немає з урахуванням норм ч.2-3 ст.237 ГПК України.

Отже, відповідно до зазначених договорів купівлі-продажу корпоративних прав учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відчужили належні їм корпоративні права ОСОБА_7 та ОСОБА_12, які набули по 50 % корпоративних прав Товариства в момент підписання вказаних договорів.

24.12.2014 р. відбулись загальні учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", на яких були присутні учасники ОСОБА_2 (81,25 %) та ОСОБА_1 (18,75 %), що підтверджується протоколом явки учасників на загальні збори в якому зафіксовано частки учасників у статутному капіталі /а.с.102 реєстраційної справи/. Рішення зборів оформлене протоколом № 18 від 24.12.2014 р./а.с.39 у т.1, а.с.103 реєстраційної справи /.

У протоколі загальних зборів № 18 зазначено, що окрім позивачів до участі в зборах запрошені ОСОБА_7 та ОСОБА_12, а порядок денний складається із наступних питань:

1. Про виключення зі складу учасників.

2. Про включення зі складу учасників.

3. Про звільнення директора товариства.

4. Про обрання директора товариства.

5. Про призначення головного бухгалтера товариства.

За результатами обговорення загальними зборами було прийнято наступні рішення:

1. Про виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зі складу учасників товариства.

У протоколі зазначено, що збори слухали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які повідомили про продаж 24.12.2014 р. своїх часток ОСОБА_12 та ОСОБА_7 та подали зборам заяви про виведення їх зі складу учасників товариства;

2. Про включення зі складу учасників товариства ОСОБА_12 та ОСОБА_7 з однаковими частками в статутному капіталі товариства - в розмірі 130 000,00 грн. (50 %).

У протоколі зазначено, що з другого питання слухали ОСОБА_2, який повідомив. що 24.12.2014 р. за договорами купівлі-продажу часток ОСОБА_12 та ОСОБА_7 набули права власності на частки в статутному капіталі товариства та просять включити їх до складу учасників товариства;

3. Про звільнення директора товариства ОСОБА_2.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_2 подав зборам заяву про звільнення його з роботи з посади директора товариства за угодою сторін, і відповідне рішення було прийнято;

4. Про призначення директором товариства ОСОБА_12 та доручення директору ОСОБА_12 проведення державної реєстрації змін в установчих документах товариства.

У протоколі зазначено, що пропозицію про обрання директором товариства ОСОБА_12 висловила ОСОБА_1;

5. Про внесення змін до статуту товариства шляхом викладення його в новій редакції і доручення директору ОСОБА_12 проведення державної реєстрації змін в установчих документах товариства.

З п'ятого питання порядку денного - призначення головного бухгалтера товариства - рішення не приймалось.

Протокол містить підписи усіх присутніх на зборах - ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_7 та скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю

"Можайське".

Державна реєстрація змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" вчинена 26.12.2014 р. та 29.12.2014 р. - про зміну керівника юридичної особи.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р., та про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, позивачі у позовній заяві визначили підстави таких позовних вимог - порушення процедури скликання загальних зборів; завчасного повідомлення про порядок денний; порушення порядку проведення зборів, яке полягало у відсутності кворуму, відсутності голосування. Порушенням порядку проведення зборів вважають також те, що не були обрані голова і секретар зборів. Прийняті рішення про виключення позивачів зі складу учасників та включення до складу учасників товариства ОСОБА_12 та ОСОБА_7 вважають протиправними з тих підстав, що не відбулись в повному обсязі розрахунки за продані частки за умовами п.2 договорів купівлі-продажу корпоративних прав. Зазначають про порушення положень п.6 статуту при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна та частини прибутку, які мають право одержати учасники при виході, однак про конкретні помилки/порушення при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна та частини прибутку не зазначено у позові.

23.03.2018 р. представником позивачів подано до господарського суду Вінницької області заяву з додатковими поясненнями щодо заявленого позову в порядку ст.ст.169-170 ГПК України /а.с.182-188 у т.1/, яку судом було прийнято в частині, яка не змінює підстав позову.

Колегія суддів вважає такі дії суду першої інстанції правомірними, враховуючи, що відповідно до норм ст.46 ГПК України позивач вправі змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого провадження, тоді як підготовче провадження закрите і справа призначена до розгляду по суті ухвалою від 14.03.2018 р. Доводи скаржника про те, що доповнення підстав позову не є зміною підстав, колегія суддів відхиляє як неправомірні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст. ст. 87, 88 ЦК України, ст. ст. 57, 82 ГК України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Відповідно до ч.1 ст.140 ЦК України, ст.50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Права учасників господарського товариства визначені нормами ст.116 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", де визначено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 145 ЦК України, ст.58, 59 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників, які складаються з учасників товариств або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді. До компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належать, зокрема: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Створення та відкликання виконавчого органу товариства належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Згідно з ст.61 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства, які володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно з п. 9.1 Статуту ТОВ "Можайське" (в редакції на час зборів 24.12.2014 р.) вищим органом товариства є збори учасників. Компетенція правомочність рішень вищого органу визначається статтями 58, 59 Закону України "Про господарські товариства". Крім цього, до компетенції зборів учасників належить, зокрема, розподіл, продаж, купівля, передача та інше відчуження часток у статутному фонді товариства; затвердження штатного розкладу товариства; надання повноважень особам на представлення інтересів товариства по управлінню акціями та корпоративними правами, які належать Товариству.

Відповідно до п. 9.1. збори можуть прийняти рішення про включення до своєї компетенції і інших питань, а також передачі в компетенцію директора частки належних їм прав та функцій /а.с.30-31 у т.1/.

Згідно з положеннями п.9.4 статуту порядок, періодичність скликання та порядок голосування на загальних зборах учасників встановлюються статтями 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", згідно з п.9.5 - про час та місце проведення зборів учасників та/або позачергових зборів, голова зборів (голова товариства), обраний на останніх зборах учасників, сповіщає всіх учасників або їх представників, персонально, шляхом відправки телеграми, чи телетайпограми, чи факсимільного повідомлення, чи рекомендованого листа, доставка якого не перевищує 7 діб згідно поштових нормативів, за З0 днів до скликання зборів, за адресою, останній раз вказаною учасником. Секретар зборів веде підшивку, яка підтверджує дату повідомлення.

Згідно з п. 9.6 статуту про час та місце проведення зборів учасників та/або позачергових зборів, голова зборів (голова товариства), обраний на останніх зборах учасників, сповіщає всіх учасників або їх представників, персонально, шляхом відправки телеграми, чи телетайпограми, чи факсимільного повідомлення, чи рекомендованого листа, доставка якого не перевищує 7 діб згідно поштових нормативів, за З0 днів до скликання зборів, за адресою, останній раз вказаною Учасником. Секретар зборів веде підшивку, яка підтверджує дату повідомлення.

Відповідно до п. 9.7 статуту у повідомленні вказується: дата та час проведення зборів; адреса, за якою будуть проводитись збори; порядок денний; інша інформація згідно з чинним законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Можайське" не було дотримано вимог чинного законодавства та п.п.9.6-9.7 Статуту щодо належного повідомлення учасників/позивачів про час та місце проведення загальних зборів товариства - головою зборів (головою товариства) за 30 днів до скликання зборів персонально шляхом відправки телеграми, чи факсимільного повідомлення, чи рекомендованного листа.

Разом з тим, суд першоі інстанції повно з'ясував обставини, з якими законодавець повязує визнання рішення загальних зборів товариства недійсними, - щодо відповідності оспорюваного рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були загальні збори взагалі правомочними.

Судом враховано роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", де у п. 21 постанови зазначено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути, у тому числі, порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства.

Суд може відмовити в позові про визнання рішень загальних зборів учасників недійсними за умови наявності належних доказів участі у загальних зборах усіх учасників, зокрема, якщо з протоколу загальних зборів вбачається, що у зборах брали участь учасники, які володіють 100 відсотками голосів та підписали протокол.

Якщо під час розгляду справи судом буде встановлено, що допущені товариством порушення порядку персонального повідомлення учасника не призвели до неможливості його участі у загальних зборах, а також у разі встановлення судом факту присутності учасника на загальних зборах, зазначені порушення не є підставами для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону "Про господарські товариства").

Відповідно до абз. 1 п. 2.27 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначено, що якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними.

Верховний Суд України дотримується правової позиції щодо необхідності дослідження саме факту впливу допущених порушень при скликанні загальних зборів на прийняття рішень загальними зборами товариства, зокрема, у постановах від 29.09.2009 р. у справі № 2-6/9177-2008, від 14.10.2014 р. у справі № 3-137гс14, від 26.10.2016 у справі № 3-1179гс16. Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Факт присутності позивачів ОСОБА_2 з часткою 81,25 % статутного капіталу та ОСОБА_1 з часткою 18,75 % підтверджено протоколом явки учасників, який підписаний позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і скріплений печаткою товариства /а.с.102 реєстраційної справи, оглянуто в оригіналі колегією суддів в судовому засіданні/ та протоколом загальних зборів учасників № 18 від 24.12.2014 р. /а.с.39 у т.1/.

Протокол № 18 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" від 24.12.2014 р. особисто підписали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що визнається усіма учасниками даного судової справи. У протоколі відсутні будь-які зауваження позивачів щодо порядку денного чи інших обставин, які б перешкоджали проведенню зборів та прийняттю рішень.

Натомість, зі змісту протоколу вбачається, що саме позивачі інформували про вчинені договори купівлі-продажу та відчуження своїх часток і набуття їх новими учасниками товариства, доповідали з таких питань порядку денного :

1. Про виключення зі складу учасників.

2. Про включення зі складу учасників.

3. Про звільнення директора товариства.

4. Про обрання директора товариства.

Доводи скаржника про відсутність кворуму спростовані матеріалами справи : як зазначено вище, у протоколі явки учасників на загальні збори від 24.12.2014 р. та в протоколі загальних зборів № 18 від 24.12.2014 р. зафіксовано, що у зборах взяли участь учасники спільна частка яких становила 100%, а також - запрошені ОСОБА_7 та ОСОБА_12. Рішення прийняті зборами 24.12.2014 р. одночасно, без відтермінування у часі розгляду будь-яких питань порядку денного і оформлені одним протоколом. Після підписання протоколу всіма присутніми учасниками прийняті зборами рішення набули чинності.

Доводи скаржника про те, що одночасне підписання договорів купівлі-продажу корпоративних прав і протоколу загальних зборів виключило можливість підготуватись до зборів та усвідомити той факт, що розрахунки за договорами не проведені, - колегія суддів вважає безпідставними, керуючись нормами ст.30 ЦК України та з огляду на відсутність доказів обмеження дієздатності позивачів відповідно до закону.

Оскільки у протоколі зафіксовано прийняття рішень з усіх питань порядку денного учасниками товариства, і така обставина підтверджена підписами присутніх на зборах ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_7 - колегія суддів оцінює як безпідставне твердження скаржника про те, що голосування не відбувалось. З такої ж підстави відхиляються доводи про відсутність заяв позивачів про вихід з товариства та заяви ОСОБА_2 про звільнення з посади директора товариства, оскільки у протоколі, підписаному позивачами, зазначено про подання таких заяв, і інші обставини, зокрема, наявність договорів про повне відчуження часток цими учасниками, в сукупності свідчать про відповідні наміри цих учасників - вийти зі складу учасників товариства.

З урахуванням безпосередньої участі позивачів в загальних зборах та обставина, що не було прийняте рішення з питання № 5 порядку денного - про призначення головного бухгалтера, а натомість прийнято рішення про доручення новопризначеному директору ОСОБА_13 провести державну реєстрацію змін в установчих документах товариства - не може бути підставою для висновку про порушені права позивачів та визнання рішення загальних зборів недійсними. Така позиція відповідає нормам ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" де визначено, що з питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх засновників, присутніх на зборах.

Протокол не містить інформації про обрання голови і секретаря зборів, як про це пояснює скаржник. Разом з тим, не доведено, яким чином така обставина впливає на правомочність зборів чи на права позивачів з огляду на присутність на зборах і активну участь всіх/двох учасників товариства, які без зауважень підписали протокол, тим самим погодившись з його змістом (правильним відображенням рішень) на 24.12.2014 р.

За змістом прийняті рішення не суперечать чинному законодавству. Так, згідно з ст.10, 53 Закону України "Про господарські товариства", п.4 ч.1 ст. 116 ЦК учасники товариства мають право, зокрема, здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 ЦК відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Як вбачається з п. 3 та п. 4 ст. 8 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Можайське» переважне право на придбання частки (її частини )у учасника, який її уступає, пропорційно їх часткам у статутному фонді товариства; право на продаж своєї частки самому товариству. В данному випадку обидва учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які сукупно володіли 100% корпоратиних прав добровільно, без будь-яких застережень відчужили належні їм корпоративні права ОСОБА_7 та ОСОБА_12, які акумулювали у себе по 50 % корпоративних прав товариства в момент підписання вказаних договорів. Інших учасників товариства, в тому числі, які б виявили намір придбати належні позивачам корпоративні права немає з урахуванням положень установчих документів товариства, тому відсутні підстави для висновку про порушення порядку відчуження.

При цьому право власності на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до товариства з обмеженою відповідальністю. Право участі у товаристві з обмеженою відповідальністю є особистим немайновим правом, отже автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у товаристві третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства. Закон не пов'язує момент виникнення права участі у товаристві з обмеженою відповідальністю з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ, водночас згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру.

З огляду на зміст п. 6 договорів купівлі-продажу корпоративних прав від 24.12.2014 р., якими визначено, що Покупець набуває корпоративних прав за придбаною часткою в момент підписання сторонами цього договору та приписи ст.363 ЦК України суд дійшов висновку про те, що участь у загальних зборах осіб, які являлись власниками корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" (ОСОБА_12 та ОСОБА_14.) та подальше голосування ними з питань порядку денного після прийняття рішення про їх включення до складу учасників товариства узгоджується із чинним законодавством та не свідчить про його порушення під час проведення загальних зборів.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність персонального повідомлення позивачів про проведення загальних зборів товариства та недоліки порядку проведення зборів, про які зазначено у позові, не мало наслідком порушення їх корпоративного права на участь в управлінні товариством - не вплинуло на право/обов'язок зареєструватися для участі у загальних зборах, не призвели до неможливості їх участі у загальних зборах, в т.ч. внесення пропозицій до порядку денного, оскільки позивачі були присутні на загальних зборах. Не підтверджено доказами у справі відсутність кворуму для прийняття рішень. Не встановлено невідповідності прийнятих рішень нормам чинного законодавства. Тому зазначені порушення не є підставами для визнання рішень загальних зборів недійсними, і доводи позивачів обгрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що очевидним порушенням своїх прав позивачі вважають ту обставину, що на час прийняття і оформлення оспорюваного рішення загальних зборів не відбулось жодних розрахунків за угодою від 24.12.2014 р. та договорами купівлі-продажу корпоративних прав, укладеними позивачами і ОСОБА_12 та ОСОБА_7 Разом з тим, обставини розрахунків за такими договорами, так само як і правильність визначення сум, належних до виплати учаснику, який виходить з товариства, виходить за межі предмету спору (предмету доказування) у даній справі, про що підставно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що договори не оспорені в судовому порядку, в т.ч. з підстав укладення договору під впливом помилки або обману, і у межах даного позовного провадження такі обставини не можуть досліджуватись. Так само виходить за межі позову у даній справі дослідження обставин розрахунків за договорами купівлі-продажу корпоративних прав чи правильність визначення чи обрахування належних виплат учаснику, який виходить з товариства, оскільки з протоколу загальних зборів № 18 від 24.12.2018 р. вбачається, що рішення про таке зборами не приймались. Обраний позивачами спосіб захисту - визнання недійсним рішення загальних зборів, прийнятих 24.12.2014 р., не відновить право позивачів на одержання у повному обсязі грошових коштів.

Отже, судом першой інстанції надано правильну оцінку обставинам справи в їх сукупності та правомірно прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Разом з тим, рішення господарського суду першой інстанціі підлягає зміні відповідно до ч.4 ст.277 ГПК України, оскільки судом не обґрунтовано у мотивувальній частині рішення щодо відмову у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", внесених на підставі рішень загальних зборів цього Товариства, оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

У позовній заяві позивачі просять про задоволення такої вимоги як похідної, оскільки вважають незаконним рішення загальних зборів, на підставі якого відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське".

Колегією суддів враховано, що на час виконання державної реєстраціі змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" спору щодо правомірності рішень загальних зборів Товариства, оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р., не існувало.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» регламентовано не лише процедуру проведення реєстрації змін до установчих документів, але й вимоги щодо оформлення документів, які повинні подаватись державному реєстратору. З матеріалів реєстраційної справи/а.с. 93-119/, оглянутоі судом в оригіналі, вбачається, що відповідно до опису документів, наданих юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», надано, зокрема нову редакцію установчих документів; документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; статут; рішення про внесення змін до установчих документів; договір про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; договір купівлі-продажу; реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Згідно з п. 1-4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор: приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

У відповідності до ч. 5 ст. 17 цього Закону для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; документ про сплату адміністративного збору;

один із таких відповідних документів: рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; заява про вступ до товариства; заява про вихід з товариства.

Тобто на момент державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" в державного реєстратора не було підстав для відмови у державній реєстрації у відповідності до норм ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Колегією суддів враховано, що на час виконання державної реєстраціі змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" спору щодо правомірності рішень загальних зборів Товариства, оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р., не існувало. Порядок вчинення реєстраційних дій не оспорюється.

Отже, колегією суддів враховується, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське", оформленого протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р., та за відсутності інших підстав - відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, які були внесені державним реєстратором Тиврівської Районної державної адміністрації на підставі саме рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Можайське" оформлених протоколом загальних зборів учасників товариства № 18 від 24.12.2014 р.

Також відхиляються колегією суддів доводи скаржника про допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Так, судом першої інстанції правомірно відповідно до норм ст.46 ГПК України не прийнято до уваги заяву позивачів, подану після закриття підготовчого провадження, в частині доповнення підстав позову (про що зазначено вище). Згідно з ч.1 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заява позивачів з додатковими поясненнями, подана 23.03.2018 р., прийнята судом в частині, яка не змінює підстав позову, і позовні вимоги розглянуті повно з підстав, викладених у позовній заяві.

Доводи скаржника про те, що в судовому засіданні 19 квітня 2018 року судом першої інстанції допущено істотне порушення процесуального права, яке полягало в тому, що на стадії судових дебатів суд припинив цю стадію і повернувся до з'ясування обставин без мотивованої ухвали, що не допускається процесуальними нормами.

Згідно з п. 2, 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі; судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.и; справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі; судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Скаржник пояснив, що в наступному судовому засіданні 23 квітня сторони повторно висловились у дебатах, після чого суд вийшов до нарадчоі кімнати. На думку скаржника, таке процесуальне порушення є істотним і таким, що призводить до незаконності ухваленого судового рішення. Такі доводи скаржника не ґрунтуються на нормах ст.277 ГПК України, тоді як судом першої інстанції виконані необхідні дії в межах кожної стадії процесу - і дослідження доказів і дебатів. Такі стадії процесу відбулись, що скаржник не заперечує. Тому наведені порушення у порядку судового засідання не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про зміну мотивувальної частини рішення Господарського суду Вінницької області від 23.11.2018 р. у справі № 902/1132/17 в частині вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. В решті рішення господарського суду Вінницької відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві тому залишається судом апеляційної інстанції без змін. Доводи скаржника не спростовують обґрунтованих висновків суду.

Судові витрати покладаються на скаржника згідно з ст. 129 ГПК України, оскільки позовні вимоги та апеляційна скарга по суті спору не задоволені.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково. Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2018 р. у справі № 902/1132/17 в частині вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. В решті рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2018 р. у справі № 902/1132/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 902/1132/17 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 27.11.2018 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.