ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" листопада 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/2093/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В., розглядаючи заяву товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” (вул. Чапаєва (О. Ставніцера), буд. №60, с. Визирка, Лиманський район, Одеська обл., 67543)

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” (вул. Чапаєва (О. Ставніцера), буд. №60, с. Визирка, Лиманський район, Одеська обл., 67543)

до відповідача: державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (пр-т Перемоги, буд. №14, м. Київ, 01135) в особі Южненської філії державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (вул. Берегова, буд. №11, м. Южне, Одеська обл., 65481)

про визнання договору недійсним та визнання дій незаконним

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до державного підприємства „Адміністрація морських портів України” в особі Южненської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України” в якому просить суд:

- визнати договір №308-П-АМПУ-15 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України від 14.12.2015р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” та державним підприємством “Адміністрація морських портів України”, недійсним;

- визнати дії державного підприємства „Адміністрація морських портів України” з укладання з морськими агентами інших договорів, ніж договорів доручення – незаконними;

- визнати дії державного підприємства „Адміністрація морських портів України” з укладання з морськими агентами договорів, які містять:

1) обов’язок оплати послуг, що вже сплачуються ними у складі портових зборів,

2) обов’язок оплати інформаційних послуг,

3) обов’язок оплати перепусток на територію порту – незаконними;

- зобов’язати державне підприємство „Адміністрація морських портів України” створити належні умови роботи товариству з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” у морських портах України на період до укладення нового договору щодо взаємодії сторін під час агентування суден у морських портах України, якщо сторони дійдуть згоди про необхідність укладання такого договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2018р. прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.11.2018р. позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (вх.№2-5893/18), відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони державному підприємству “Адміністрація морських портів України” оприлюднювати на офіційному веб-сайті за адресою: http://www.uspa.gov.ua/ текст Договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України у формі договору приєднання.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, що 14.12.2015р. між товариством з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” та державним підприємством “Адміністрація морських портів України” було укладено Договір №308-П-АМПУ-15 про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України.

Предметом Договору є надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки; порядок надання (виконання) адміністрацією порту суднозаходу за плату послуг (робіт) при обслуговуванні суден Морським агентом в морських портах України, а також врегулювання порядку нарахування та оплати портових зборів та інших послуг (робіт), наданих (виконаних) адміністрацією порту суднозаходу та організація інформаційного забезпечення під час приходу, перебування та виходу судна із морського порту; послуги із забезпечення проведення криголамних робіт протягом періоду оголошеної льодової кампанії.

Позивач вважає окремі умови договору несправедливими, обтяжливими та такими, що суперечать положенням чинного законодавства України, а тому звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

16.11.2018р. відповідач електронною поштою надіслало морським агентам, в тому числі позивачу, лист №7760/3342/10-03-01 від 16.11.2018р.

Із змісту зазначеного листа вбачається, що ДП “АМПУ” не має наміру продовжувати строк дії договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, тому зазначений договір припинить свою дію з 01.01.2019 р.

У зв’язку з цим, з 01.01.2019р. ДП “АМПУ” укладатиме нові договори у вигляді єдиного документу, а саме у вигляді договору приєднання.

Для укладення Договору достатньо буде надіслати до ДП “АМПУ” декларацію про приєднання до Договору та відповідний пакет документів.

Додаткова інформація, текст та порядок приєднання до договору будуть оприлюднені на офіційному веб-сайті ДП “АМПУ” за адресою: http://www.uspa.gov.ua/.

Таким чином, оприлюднення договору приєднання на веб-сайті ДП “АМПУ” істотно ускладнить та унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача щодо визнання незаконними дій державного підприємства “Адміністрація морських портів України” з укладання з морськими агентами інших договорів, ніж договорів доручення, а також визнання незаконними дій державного підприємства “Адміністрація морських портів України” з укладання з морськими агентами договорів, які містять обов’язок оплати послуг, що вже сплачуються ними у складі портових зборів, обов’язок оплати інформаційних послуг, обов’язок оплати перепусток на територію порту.

З врахуванням наведеного, позивач вважає за необхідне вжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони ДП “АМПУ” оприлюднювати на офіційному веб-сайті за адресою: http://www.uspa.gov.ua/ текст договору про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України, оскільки таке оприлюднення дозволить ДП “АМПУ” й надалі укладати незаконні, на думку позивача, договори про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України та унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, зазначає наступне:

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.137 ГПК України, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивачів, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв’язку з чим у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” (вх.№2-5893/18) про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” (вх.№2-5893/18) про забезпечення позову – відмовити.

2. Примірник ухвали надіслати:

- товариству з обмеженою відповідальністю “НОВОТІС” (вул. Чапаєва (О. Ставніцера), буд. №60, с. Визирка, Лиманський район, Одеська обл., 67543);

- Южненській філії державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (вул. Берегова, буд. №11, м. Южне, Одеська обл., 65481)

Ухвала набрала чинності 22.11.18 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя О.В. Цісельський