ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.11.2018 Справа № 904/2209/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА", м. Дніпро

представник: Ромащенко К.В., довіреність №б/н від 14.05.2018, адвокат;

відповідач - Нікопольська міська рада Дніпропетровської області,

м. Нікополь Дніпропетровської області

представник: В'юнченко О.А., довіреність №2496 від 20.06.2018, представник

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

представник: Солодухін М.В., довіреність №3 від 09.01.2018, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №904/2209/18 (суддя Кеся Н.Б., повне рішення складено 20.07.2018)

про визнання недійсним пункту рішення міської ради, визнання недійсним пункту договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (далі-Відповідач), за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро, в якому просило суд:

- визнати недійсним п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 № 26-12/УІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на вул. Шевченка, 223 за фактичним розміщенням будівлі супермаркету";

- визнати недійсними п. 9 договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251, в частині визначення розміру орендної ставки, та п. 3 Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 12.10.2016 до договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251;

- спонукати Нікопольську міську раду укласти з ТОВ "ДІГАММА" Додаткову угоди до договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251, про встановлення розміру орендної плати на земельну ділянку у редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

- стягнути з Відповідача на користь Позивача всі документально підтверджені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 № 26-12/УІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на вул. Шевченка, 223 за фактичним розміщенням будівлі супермаркету" та спірні пункти договору були прийняті з порушенням Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", а також Закону України "Про захист економічної конкуренції", зокрема, Відповідачем різним суб'єктам господарювання встановлені різні ставки податку за землю; тобто вчинені антиконкурентні дії, які є непрямою формою дискримінації. У зв'язку з наведеним, п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 №26-12/УІІ та п.9 договору оренди землі до 12.10.2016 та п. 3 додаткової угоди до договору оренди землі з 12.10.2016 суперечать нормам чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними. Спонукання укласти додаткову угоду є способом захисту порушеного права, без реалізації якого договір оренди землі, у разі задоволення позову, не буде містити таку істотну умову, як розмір орендної плати.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №904/2209/18 (суддя Кеся Н.Б.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю Позивачем того, що оспорюване рішення Відповідача порушує інтереси Позивача у порівнянні з іншими землекористувачами, а також того, що договір або будь-який законодавчий акт встановлюють для Відповідача обов'язок встановлення орендної плати саме у розмірі 3% від діючої грошової оцінки землі.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №904/2209/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- суд при винесенні рішення не дотримався принципів ухвалення рішень щодо висвітлення мотивів прийняття конкретних рішень;

- суд безпідставно прийшов до висновку про те, що Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» не підлягає застосуванню до спірних відносин, на його думку вказаний закон підлягає застосування до всіх правовідносин у суспільстві;

- суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановленні рішенням Адміністративної колегії Антимонопольного комітету України; вважає, що обставини, встановлені даним рішенням не підлягають доказуванню, оскільки вони визнані сторонами;

- орендна плата є суттєвою умовою договору оренди земельної ділянки, її розмір прямо впливає на права та інтереси Позивача, тому висновок суду про відсутність доказів порушення прав Позивача є безпідставним;

- встановлення різних ставок орендної плати є дискримінацією суб'єктів підприємницької діяльності, яка надає перевагу одним та створює несприятливі умови для інших;

- суд допустив до участі у справі представника Відповідача ОСОБА_4, яка не мала належних повноважень;

- суд порушив норми ГПК України щодо порядку розгляду справи та фактично розглянув зазначену господарську справу в підготовчому засіданні, що не передбачено положеннями ГПК України, чим безпідставно позбавив Позивача на судовий захист, фактично відмовив у доступі до правосуддя.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 року (головуючий суддя - Дармін М.О., судді - Широбокова Л.П., Іванов О.Г.) відкрито апеляційне провадження у справі №904/2209/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2018.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні відкладений на 23.10.2018.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 почав роботу Центральний апеляційний господарський суд

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31, ч. ч. 5, 7 ГПК України забезпечено передачу справи №904/2209/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним пункту рішення міської ради, визнання недійсним пункту договору оренди землі до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2018 для розгляду справи №904/2209/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М., якою прийнято зазначену справу до свого провадження ухвалою суду від 22.10.2018. Розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін призначений на 21.11.2018.

У судовому засіданні 21.11.2018 повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Повноважний представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що між сторонами було укладено додаткову угоду від 12.10.2016 з запропонованою ставкою орендної плати 12%. Підставою для прийняття рішення про передачу земельної ділянки по вул. Шевченко, 223 в оренду була заява Позивача від 23.08.2016 про поновлення договору оренди землі на термін три роки, у якій був відсутній бажаний відсоток орендної плати. Позивач без належного законодавчого підтвердження, без належних доказів та безпідставно вирішив, що умови договору оренди землі та додаткової угоди про поновлення договору є дискримінаційними та антиконкурентними. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.01.2018 по справі №200/10545/17, на яке посилався Позивач, скасовано та не може бути належним доказом у справі. Спірне рішення Відповідача стосується виключно Позивача за укладеним з ним договором та не є нормативно- правовим актом. Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» стосується правотворчої діяльності та не має до спірних правовідносин ніякого відношення. Закон України «Про захист економічної конкуренції» визначає, що є антиконкурентними діями, тощо, водночас, Позивач та Відповідач не є конкурентами у господарській діяльності та у спірних правовідносинах підстави для застосування мінімальної ставки розміру орендної плати були відсутні.

Повноважний представник Третьої особи у судовому засіданні надав пояснення, в яких погодився з твердженням Позивача, що спірне рішення прийнято Відповідачем з порушенням вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Нікопольської міської ради від 27.05.2011 №11-8/VІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на вул. Шевченка, 223" поновлено ТОВ "ДІГАММА" договір оренди землі на вул. Шевченка, 223 площею 0,6101га строком на 3 роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Встановлено за оренду земельної ділянки на вул. Шевченка, 223 орендну плату в розмірі 10% від діючої нормативної грошової оцінки земель.

22 жовтня 2012 року на виконання рішення Нікопольської міської ради від 27.05.2011 №11-8///ІІ між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" як орендарем та Нікопольською міською радою як орендодавцем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,6101 га (далі по тексту - договір оренди земельної ділянки), що розташована по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі, Дніпропетровської області (кадастровий номер :03:002:0064). Цільове призначення земельної ділянки: 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Строк оренди земельної ділянки - три роки (п. 8 договору оренди земельної ділянки). За змістом п. 9 договору оренди земельної ділянки, розмір орендної плати складає 10 %, що становить 493 760,03 грн. на рік.

23 серпня 2016 року ТОВ "ДІГАММА" звернулось до Нікопольської міської ради із заявою про поновлення вказаного договору оренди землі на термін три роки.

07 жовтня 2016 року Нікопольська міська рада прийняла рішенням № 26-12/VІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" по вул. Шевченка, 223 за фактичним розміщенням будівлі супермаркету", яким ТОВ "ДІГАММА" було поновлено на новий строк договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0064) по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі, Дніпропетровської області, площею 0,6101 га.

Пунктом 2 зазначеного рішенням № 26-12/VІІ від 07.10.2016 Нікопольська міська рада встановила за договором з Позивачем орендну плату за її користування у розмірі 12 % на рік від її нормативно грошової оцінки.

12.10.2016 на виконання рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 №26-12/VII, між ТОВ "ДІГАММА" та Нікопольською міською радою було укладено Додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0064) по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки встановлено за оренду земельної ділянки на вул. Шевченка, 223 орендну плату в розмірі 12 % від діючої нормативної грошової оцінки земель, що складає 1058 769,98 грн за 1 (один) рік.

Позивач в позовній заяві зазначає, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 23.01.2018 по справі №200/10545/17, яке було розміщено в загальнодоступному інтернет-ресурсі - Єдиному державному реєстру судових рішень, йому стало відомо, що Нікопольська міська рада, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.2, ч.2 ст.6, п.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні", абз. 7 ч.2 ст.15, п. 3 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", встановлювала різним суб'єктам господарювання різні ставки орендної плати за землю.

12 березня 2018 року, з метою врегулювання спору в позасудовому порядку, ТОВ ДІГАММА" звернулось до Нікопольської міської ради з вимогою терміново припинити порушення прав та законних інтересів ТОВ "ДІГАММА" та привести договірні відносини оренди землі, в частині визначення сум оплати, відповідно до вимог чинного законодавства, долучивши до листа три примірники Додаткової угоди. Зазначена пропозиція була залишена без розгляду та задоволення.

Вказане стало підставою для звернення із даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, в якому, як зазначалось, Позивач просив:

- визнати недійсним п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 № 26-12/УІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на вул. Шевченка, 223 за фактичним розміщенням будівлі супермаркету";

- визнати недійсними п. 9 договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251, в частині визначення розміру орендної ставки, та п. З Додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 12.10.2016 до договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251;

- спонукати Нікопольську міську раду укласти з ТОВ "ДІГАММА" Додаткову угоди до договору оренди земельної ділянки по вул. Шевченка, 223 у м. Нікополі Дніпропетровської області від 22.10.2012 (кадастровий номер :03:002:0064), зареєстрованого 17.10.2013 за № 2947251, про встановлення розміру орендної плати на земельну ділянку у редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

- стягнути з Відповідача на користь Позивача всі документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Статтею 1 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням положень статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

З урахуванням положень ст.11 ЦК України, ст.ст.78, 116, 122 ЗК України, в зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акту виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України від 01.04.2010 №10-рп/2010 справа №1-6/2010 положення пунктів "а", "б", "в", "г" ст.12 ЗК України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Під час підготовки справи до судового розгляду апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №904/9302/17 було прийнято до розгляду справу №904/9302/17 за касаційною скаргою Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2018, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 11.12.2018.

Підставою для передачі справи №904/9302/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало порушення питання правил предметної та суб'єктної юрисдикції, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 рішення місцевого господарського суду було скасовано, провадження у справі №904/9302/17 закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України. Апеляційний суд у справі №904/9302/17 дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним п.2. рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 "Про надання ПП "Білла-Україна" в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі"; викладення п.2 цього рішення в наступній редакції: "Встановити на земельну ділянку на вул. Івана Богуна, 2, орендну плату у розмірі 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель" за межами спору про право цивільне вказують на публічно-правовий характер такого спору, що в свою чергу, свідчить про підвідомчість цього спору адміністративному суду.

З огляду на те, що однією з позовних вимог у справі №904/2209/18 є визнання недійсним п. 2 рішення Нікопольської міської ради від 07.10.2016 №26-12/УІІ "Про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА" на вул. Шевченка, 223 за фактичним розміщенням будівлі супермаркету", а решта вимог є похідними та їх вирішення залежить від наслідків розгляду першої вимоги, апеляційний суд вбачає, що правовідносини у справах №904/9302/17 та №904/2209/18 є подібними.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі №904/2209/18, до розгляду Великою палатою Верховного Суду справи №904/9302/17 у подібних правовідносинах, оскільки вирішення питання предметної юрисдикції вплине на наслідки розгляду справи №904/2209/18.

Керуючись п. 7 ч.1 ст.228, ст. ст. 234, 235, 270, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІГАММА", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №904/2209/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №904/9302/17 у подібних правовідносинах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної ухвали в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна