ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018м. ДніпроСправа № 904/6861/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Казарової А.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Михайлишина О.В., представник за довіреністю № 007.1Др-95-1217 від 01.12.2017;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1- не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро;

за участю третьої особи -1 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариство "Дніпрогаз";

за участю третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення 366896,95 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро; за участю третьої особи -1 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариство "Дніпрогаз"; за участю третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення заборгованості у сумі 366 896, 95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 на постачання природного газу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2017 у справі №904/6861/17 (суддя Панна С.П.) позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) основний борг у сумі 324422 грн. 91 коп., пеню в розмірі 5277 грн. 08 коп., 3% річних в сумі 2981 грн. 27 коп., втрати від інфляції 13107 грн. 38 коп., судовий збір у розмірі 5503 грн. 45 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2017 у справі №904/6861/17- залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.05.2018 касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2017 скасовано. Справу №904/6861/17 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справу № 904/6861/17 призначено суддю Первушина Ю.Ю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2018 прийнято справу №904/8389/18 до свого провадження та призначено підготовче засідання на 18.07.2018.

Ухвалою господарського суду від 18.07.2018 відкладено підготовче засідання на 30.08.2018, у зв'язку з неявкою представників сторін у призначене підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду від 30.08.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 13.09.18.

13.09.2018 до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив (вх. 39847/18 від 13.09.2018) за змістом якого останній просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що укладений договір №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 на постачання природного газу є нікчемним в силу закону (2т., а.с. 194-197).

Також, 13.09.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про поворот виконання з врахуванням постанови Верховного суду від 17.05.2018 (2т., а.с. 192).

Ухвалою господарського суду від 13.09.2018 відкладено підготовче засідання на 25.09.2018, у зв'язку з неявкою представників третьої особи - 1,2.

24.09.2018 до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (2т., а.с. 207-209) в яких позивач зазначає, що умови Договору на постачання природного газу №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 не відрізняється від тендерної пропозиції за результатами аукціону, тому під час укладання Договору №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 сторонами не порушено вимог частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою господарського суду від 25.09.2018 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті на 16.10.2018.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2018 відкладено розгляд справи на 08.11.2018, у зв'язку з неявкою представників третіх осіб.

У судове засідання 08.11.2018 представник відповідача та представники третіх осіб не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим, ухвалою Господарського суду від 08.11.2018 відкладено розгляд справи на 15.11.2018.

У судовому засіданні 15.11.2018 представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.11.2018 не заперечував проти існування заборгованості та просив суд врахувати викладені обставини у відзиві.

Представники третьої особи - 1 та третьої особи-2 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач) та Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (далі - Відповідач) укладено Договір на постачання природного газу №41SВDрz1714-17 від 17.02.2016 (далі - Договір), згідно з яким Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2017 році природний газ, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, що визначені Договором.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" та Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області укладено додаткові угоди №1, №2, №3 від 17.02.2017 року (1т., а.с.15-17).

Сторони уклали договір від 17.02.2017 №41SBDрz1714-17 та додаткові угоди № 1,2,3 на підставі проведеної Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області процедури закупівлі по результатах відкритих торгів постачання природного газу за номером ІІА-2016-12-26-001093-b в електронній системі закупівель "Рrоzоrrо".

Відповідно до протоколу №1 від 31.01.2017 переможцем стало товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Відповідно до п. 2.3. Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Відповідно до пункту 2.9.3 Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника (п. 2.9.4 Договору).

Згідно пункту 2.9.5 Договору у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Згідно пункту 4.2.1 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

Відповідно до пункту 6.2.1 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Пунктами 11.3, 11.4 Договору сторони передбачили, що одностороння відмова від виконання умов Договору не допускається. Припинення чи розірвання Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивачем на адресу Відповідача направлено акти приймання-передачі природного газу за лютий - квітень 2017 року та наступні рахунки на оплату:

-06.03.2017 для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300010405 від 28.02.2016 за лютий 2017 в обсязі 30,827 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 322 481,24 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.18);

-06.04.2017 для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300015688 від 31.03.2016, за березень 2017 в обсязі 0,183 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 1 840,80 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.19);

-10.05.2017 для підписання 2 примірника актів приймання-передачі природного газу №ДО300020324 від 30.04.2016 за квітень 2017 в обсязі 0,011 тис.м.куб. природного газу на загальну суму 100,87 грн. та рахунок на оплату (1т., а.с.20).

Відповідачем не повернуто Позивачеві підписані акти приймання-передачі природного газу за лютий-квітень 2017, не надано письмової обґрунтованої відмови від їх підписання.

Оскільки відповідач не оплатив поставлений Позивачем природний газ, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Закон України "Про публічні закупівлі" (далі - Закон) установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (ст. 1 Закону).

Відповідно до статті 12 Закону України визначено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області (Відповідач по справі) проведено процедуру закупівлі по результатах відкритих торгів постачання природного газу за номером UА-2016-12-26-001093-Ь в електронній системі закупівель "Рrozorro" про що укладено договір №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 на постачання природного газу та додаткові угоди №1,2,3.

Частиною 1 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Сторонами у пункті 11.5 Договору погоджено, що усі зміни та доповнення до Договору оформляються письмового, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

У залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі.

Аналізуючи вказані норми свідчить, що законодавством передбачено зміну умов договору після його підписання, щодо зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Судом встановлено, що Договором №41SBDpz1714-17 від 17.02.2016 на постачання природного газу ціна газу визначена за 1000 куб.м. - 9 059, 08 грн.

Додатковою угодою від 17.02.2017 № 1 Замовником та Учасником внесено зміни до ціни газу за 1000 куб.м. у періоди:

- з 01.12.2016 по 31.12.2016 ціна газу становить 9059,08 грн.;

- з01.01.2017 по 31.01.2017 - 9119,80 грн.;

- з 01.02.2017 - 10031,780 грн.;

Додатковою угодою від 20.02.2017 №2 внесено зміни до ціни газу за 1000 куб.м. з 01.02.2017 - 10461,00 грн. (1т., а.с. 16).

Суд звертає увагу, що Додаткову угоду від 17.02.2017 №1 (1т., а.с.15) сторонами укладено в той же день, що і сам Договір №41SBDpz1714-17 від 17.02.2017 на постачання природного газу, в якому зазначено ціну газу у розмірі 9 059, 08 грн.

Отже, Додатковою угодою №1 від 17.02.2017, в день укладення договору на постачання природного газу №41SВDрz1714-17, збільшено ціну з 9 059,08 грн. до 10 031,78 грн., тобто більше ніж 10 %, що суперечить пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Крім того, в матеріалах справи містяться подані позивачем письмові пояснення №438/17/1-02 від 19.07.2017 (1т., а.с. 196-231) зі змісту яких вбачається, що позивач в обґрунтування збільшення ціни на природний газ зазначив про коливання ціни на газ та посилався на договір купівлі-продажу природного газу №ДПЗ-Б-2-2017-20 від 26.12.2016 (1т., 211-212), укладений між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та ТОВ "РГК Трейдінг", додаткову угоду № 1 від 24.01.2017 про зміну ціни на газ з 01.02.2017 і встановлення її на рівні 10 130 грн. (1т., а.с. 213) та наказ №0.1 НО-3-0217 ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" від 01.02.2017 про затвердження ціни на природний газ у розмірі 10 461 грн. (1т., 214-215).

Зазначені позивачем у письмових поясненнях обставини підтверджують той факт, що коливання ціни на природний газ мало місце ще у січні 2017, а не виникли після підписання сторонами Договір №41SBDpz1714-17 від 17.02.2017 на постачання природного газу.

Суд надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позивач був обізнаний про збільшення ціни на газ, як на момент підписання договору на постачання природного газу №41SВDрz1714-17 - 17.02.2017, так і на момент оприлюднення повідомлення про намір укласти договір - 31.01.2017.

Згідно вимог статті 37 Закону України «Про державні закупівлі» (недійсність договору про закупівлю) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини 4 статті 36 цього Закону.

Відповідно умов п. 2 частини 4 Закону України «Про державні закупівлі» зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Аналіз встановлених обставин справи вказує на порушення сторонами Договору умов частини 4 статті 36 Закону України «Про державні закупівлі».

Відповідно вимог ч. 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на наведене суд зобов'язаний застосувати наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 Цивільного кодексу України, а саме прийняти до уваги, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки позивач покладає в основу своїх вимог посилання на дію Договору та на юридичні наслідки, які випливають з Договору, суд вважає за недопустимим застосування нікчемного правочину та приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишається за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А. ), за участю третьої особи -1 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариство "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпро, вул.Олександра Кониського, 5, ), за участю третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (4900, м. Дніпро, вул. Челюскіна,1) про стягнення 366896,95 грн. - відмовити повністю.

Судовий збір залишається за Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.11.2018.

Суддя Ю.Ю. Первушин