ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2345/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.06.2018 р.

відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 6-622 від 22.02.2018 р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема", м. Харків, до акціонерного товариства "Укртраснгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтраснгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз ", Харків, про стягнення коштів у розмірі 7 195 020,41 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/2345/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз", про стягнення 6 578 319,30 грн. основної заборгованості; 161 674,76 грн. 3% річних та 455 026,35 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 серпня 2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" залишено без руху через недотримання вимог ст. 162, 164 ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року задоволено усне клопотання акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз"; поновлено відповідачу пропущений процесуальний строк на подання до суду відзиву на позовну заяву з його приєднанням до матеріалів справ. Протокольними ухвалами суду від 24 вересня 2018 року встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив до 01 жовтня 2018 року; відповідачу - на подання заперечень до 11 жовтня 2018 року; відкладено підготовче засідання на 22 жовтня 2018 року, на підставі ст.ст. 177, 182 та п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. 22 жовтня 2018 року, протокольною ухвалою, судом долучено до матеріалів справи відповідь на відзив, на підставі ст.ст. 42, 166, 169, 170, 232 ГПК України; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2018 року, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України. 01 листопада 2018 року судом розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 20 листопада 2018 року, на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України. 20 листопада 2018 року розгляд справи, відповідно ч. 6 ст. 216 ГПК України, продовжено зі стадії, на якій було оголошено перерву. В призначене судове засідання з'явився представник позивача та відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

31 серпня 2016 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір про закупівлю робіт № НОМЕР_1. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору, підрядник зобов'язується виконати роботи "Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)", а замовник - прийняти і оплатити такі роботи. Склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору. Зміст і строки виконання робіт визначаються Календарним планом (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору. Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Ціна договору становить 9 618 127,47 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 1 603 021,24 грн. Ціна договору є кінцевою і не може бути збільшена. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору). Оплата проводить шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника, що вказаний в реквізитах договору. Умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника (п. 4.1, 4.2 договору). Строк виконання робіт: з дати укладення договору до 31 серпня 2017 року (п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 05 липня 2017 року). Відповідно до п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 05 липня 2017 року) строк дії договору: Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до 27 лютого 2018 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання за договором про закупівлю робіт № НОМЕР_1 від 31 серпня 2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № РН-0000006 від 22 лютого 2017 року на суму 3 510 000,00 грн.; № РН-0000023 від 12 травня 2017 року на суму 730 260,98 грн.; № РН-0000027 від 31 травня 2017 року на суму 5 412,00 грн.; та актами приймання виконаних будівельних робіт: № 2 за березень 2017 року від 31 березня 2017 року на суму 101 817,92 грн.; № 2 за квітень 2017 року від 28 квітня 2017 року на суму 214 438,07 грн.; № 2 за травень 2017 року від 31 травня 2017 року на суму 80 216,72 грн.; № 2 за червень 2017 року від 30 червня 2017 року на суму 240 118,55 грн.; за липень від 31 липня 2017 року на суму 323 655,19 грн.; № 2 за серпень 2017 року від 31 серпня 2017 року на суму 1 372 399,87 грн. Втім, відповідач свої зобов'язання з оплати вартості поставленого товару та виконаних робіт не виконав, що й стало для позивача підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України. Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно ст. 843 ЦК України, ціна роботи або спосіб її визначення визначається у договорі.

З огляду на зазначене, аналізуючи умови укладеного між позивачем та відповідачем договору про закупівлю робіт № НОМЕР_1 від 31 серпня 2016 року, суд визначає, що за своєю правовою природою він є змішаним договором, а саме договором поставки та підряду, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 та параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" про стягнення з акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз" заборгованості за договором про закупівлю робіт № НОМЕР_1 від 31 серпня 2016 року у розмірі 6 578 319,30 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Твердження відповідача про те, що зобов'язання по оплаті за договором не є простроченим є необґрунтованим та спростовується п. 4.2 договору про закупівлю робіт № НОМЕР_1 від 31 серпня 2016 року, в якому чітко визначено строк на оплату виконаних робіт та вартість поставленого товару.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 161 674,76 грн. 3% річних та 455 026,35 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Інфляційні нарахування на суму бору, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційні процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так cамо як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого сума 3% річних складає 161 674,76 грн. та інфляційних втрат 455 026,35 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 107 925,31 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 194, 195, 196, 201, 208-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтраснгаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз " (61001, м. Харків, вул. Культури, 20А, код ЄДРПОУ філії 25698645) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромсистема" (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 21/23, ) 6 578 319,30 грн. основної заборгованості, 161 674,76 грн. 3% річних, 455 026,35 грн. інфляційних втрат та 107 925,31 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 28.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_3

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Справа № 922/2345/18