номер провадження справи 22/109/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 Справа № 908/1889/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Лінчук А.В.

За участю представників:

представник позивача - Сатир Л.В., довіреність № 50/450-н/50-2018-3-1576 від 12.07.2018 р.;

представник відповідача - не з'явився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1889/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" (141701, Російська Федерація, Московська область, м. Долгопрудний, вул. Жуковського, буд. 6); представник позивача: Сатир Лариса Василівна, поштова адреса: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 24, офіс 113

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Брагіна Кирила Олександровича (69114, АДРЕСА_1)

про стягнення 51000 рублів Російської Федерації

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.09.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від б/д) Товариства з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" до Фізичної особи-підприємця Брагіна Кирила Олександровича про стягнення 51000 рублів Російської Федерації (станом на день складання позовної заяви (14.09.2018 р.) становить 20899,29 грн.), отриманих в якості оплати за послуги, які не були надані відповідачем за договором від 28.12.2017 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1889/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.10.2018 р. від позивача надійшла заява, якою усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2018 р. суддею Ярешко О.В. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1889/18, якій присвоєно номер провадження 22/109/18, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 13.11.2018.

У судовому засіданні 13.11.2018 р. представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів - засвідчених належним чином копій договору надання послуг № 1 від 28.12.2017 р. та додатку № 1 до даного договору. Суд у судовому засіданні встановив ідентичність поданих у судовому засіданні доказів та доказів, що були долучені до позовної заяви. Клопотання позивача про долучення доказів судом задоволено, докази прийняті судом до розгляду. Суд враховує приписи ч. 9 ст. 80 ГПК України, якою встановлено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Вказані докази - договір надання послуг № 1 від 28.12.2017 р. та додаток № 1 до даного договору мають бути в наявності у відповідача, що є стороною договору № 1 від 28.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.11.2018 р., на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України, у судовому засіданні оголошено перерву до 21.11.2018 р.

У судове засідання 21.11.2018 р. з'явився представник позивача. На виконання ухвали суду від 13.11.2018 р. позивач повідомив, що докази, подані у судовому засіданні 13.11.2018 р. (копії договору надання послуг № 1 від 28.12.2017 р. та додатку № 1 до даного договору), були надіслані відповідачу разом із позовною заявою, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 14.09.2018 р.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 21.11.2018 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, які мотивовані таким. На виконання умов договору надання послуг від 28.12.2017 р. № 1, у рахунок оплати вартості послуг, позивач 29.12.2017 р. перерахував відповідачу 51000 рос.рублів. Однак, відповідач послуги не надав. Обґрунтовуючи позовні вимоги ст.ст. 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, просив позов задовольнити, стягнути з відповідача кошти у розмірі 51000 рублів РФ.

Відповідач у судові засідання не з'являвся. Письмового відзиву на позов від відповідача не надійшло.

Ухвали суду направлялися на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 69114, АДРЕСА_2. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем особисто 01.11.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 12.11.2018 р. представник відповідача адвокат Котелевський К.В. ознайомився з матеріалами справи № 908/1889/18.

Неявка відповідача у судове засідання 13.11.2018 р. була визнана судом неповажною, про що зазначено в ухвалі від 13.11.2018 р.

13.11.2018 р. від відповідача (за підписом адвоката Котелевського К.В.) надійшла письмова заява, в якій викладено клопотання про розгляд справи без участі відповідача, його представника. Зазначено, що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів є недопустимими доказами у справі. Згідно платіжного доручення слідує, що грошові кошти були перераховані Брагіну К.О. як фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Копія відзиву та доданих до нього документів, відповідно до ч. 5 ст. 165 ГПК України, повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У заяві, що надійшла від відповідача13.11.2018 р., викладені заперечення, відтак, дана заява по суті є відзивом.

Враховуючи, що заява не направлена (не вручена) відповідачем позивачу, дана заява не прийнята судом до розгляду.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача, за наявними матеріалами справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.10.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" (замовник за договором, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Брагіним Кирилом Олександровичем (виконавець, відповідач) укладений договір надання послуг № 1, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язався надати послуги, передбачені додатком № 1, а замовник зобов'язався прийняти надані послуги та сплатити за них.

Згідно з п. 1.2 договору, додатком № 1 встановлюється об'єм замовлених у виконавця послуг, строк та місце їх надання, а також інші умови. Підписаний сторонами додаток № 1 є невід'ємною частиною даного договору.

Ціна замовлених послуг, яка є ціною даного договору, визначається додатком № 1 (п. 2.1).

За приписами п.п. 2.2, 2.3 договору замовник вносить (перераховує) завдаток у розмірі 30% від ціни замовлених послуг протягом 10 банківських днів з моменту укладення даного договору. Кінцеві розрахунки замовник здійснює протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами відповідного акту наданих послуг. Розрахунки між сторонами по даному договору здійснюється у безготівковій формі.

Згідно п. 6.1 даний договір є укладеним з моменту його підписання сторонами та діє протягом 40 днів, але у будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по даному договору.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.2 договору усі розбіжності та спори, які можуть виникнути між сторонами у зв'язку з виконанням даного договору, вирішуються шляхом перемовин. У разі, якщо сторони у результаті перемовин не дійшли взаємної згоди по розбіжностям, які виникли, а також у разі, якщо одна зі сторін ухиляється від проведення перемовин, то спір вирішується у судовому порядку, встановленому законодавством України.

Сторонами до договору підписаний додаток № 1 від 28.12.2017 р., відповідно до якого виконавець надає замовнику такі послуги: 1. Встановлення та налагодження шаблону до веб-сайту www.format-corp.com, доробка шаблону згідно з прототипом, внесення та коригування кольорової схеми шаблону, згідно з вимогами по брендбуку компанії https://yadi.sk/d/tcVCLKxK3R23bF, створення двох версій сайту - англійської та російської, формування головної сторінки, текстових сторінок, каталогу продукції (з можливістю автоматичного вивантаження продукції на сайт з файлу xls). Строк - 40 календарних днів з дати підписання договору. Ціна - 28000 руб. 2. Створення мобільної версії сайту, адаптації функціоналу. Строк - 15 календарних днів з дати підписання договору. Ціна - 23000 руб.

Згідно з платіжним дорученням № 3169 від 29.12.2017 р. позивач перерахував відповідачу за договором надання послуг № 1 від 28.12.2017 р. суму 51000 рублів.

Листом від 22.06.2018 р. вих. № ІДФ/06-12 позивач, у зв'язку з ненаданням відповідачем послуг, вимагав від останнього у семиденний строк з дня отримання даного листа, перерахувати на вказаний рахунок ТОВ «Формовочні автомати» 51000 рубів, отримані по договору № 1 від 28.12.2017 р.

Даний лист отриманий відповідачем 06.08.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідач послуги за договором № 1 від 28.12.2017 р. не надав, отримані грошові кошти не повернув, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

За приписами ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Норми Цивільного кодексу України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов (стаття 627 Цивільного кодексу України), зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (стаття 628 Цивільного кодексу України), сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим до виконання.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 глави 63 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач згідно з платіжним дорученням № 3169 від 29.12.2017 р., на виконання умов договору № 1 від 28.12.2017 р., перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 51000 рублів, у призначенні платежу вказано: «для Брагіна Кирила Олександровича по договору надання послуг 1 від 28.12.2017 р. за модернізацію сайта».

Проте, відповідач послуги не надав, попередню оплату не повернув.

Главою 63 Цивільного кодексу України не врегульовано особливості повернення виконавцем замовнику попередньої оплати за договором про надання послуг та правового механізму її повернення.

Відповідно до ст. 8 даного Кодексу, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

У ч. 2 ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Дослідивши правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, суд вважає, що у даному випадку правомірно за аналогією закону застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Крім того, частиною 2 статті 570 Цивільного кодексу України визначено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, відповідно до положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). На відміну від завдатку аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов'язку платити та виконує функцію попередньої оплати.

Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/10931/17.

Як вже було зазначено, позивач направив відповідачу лист № ІДФ/06-12 від 22.06.2018 р. з вимогою повернути сплачені за договором № 1 від 28.12.2017 р. кошти у сумі 51000 рублів, однак відповідач так і не повернув грошові кошти на вказану суму.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач укладення договору № 1 від 28.12.2017 р. не заперечив, доказів надання послуг за договором № 1 від 28.12.2017 р. суду не надав, докази повернення позивачу суми 51000 рублів у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги ненадання відповідачем послуг за договором № 1 від 28.12.2017 р., вимога позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 51000 рублів є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" до Фізичної особи-підприємця Брагіна Кирила Олександровича задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Брагіна Кирила Олександровича (69114, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Формовочні автомати" (141701, Російська Федерація, Московська область, м. Долгопрудний, вул. Жуковського, буд. 6, код ОКПО 51069045) суму 51000 (п'ятдесят одна тисяча) рублів РФ 00 коп. та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 23.11.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко