ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4268/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Фермерського господарства "Агротерра України", смт. Васильківка, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "Обрій", м. Дніпро

про стягнення 983 329,47 грн. за договором поставки № 2 від 26.07.2018

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю б/н від 01.09.2018

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "Агротерра України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Обрій" про стягнення суми боргу у розмірі 983 329,47 грн. за договором поставки № 2 від 26.07.2018, яка складається з 898 997,00 грн. - основного боргу, 77 301,47 грн. - пені, 7 031,00 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 2 від 26.07.2018, в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 25.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 17.10.2018.

Ухвалою від 17.10.2018 підготовче судове засідання відкладено до 06.11.2018.

05.11.2018 Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з Відповідача суму основного боргу за Договором поставки № 2 у розмірі 100 000,00 грн., суму пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 90 803,89 грн., суму 3% річних у розмірі 8 156,18 грн., яку прийнято судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.11.2018.

У судовому засіданні 26.11.2018 позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с. 87, 88).

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 26.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 між Фермерським господарством "Агротерра України" (продавець - позивач) та Приватним підприємством "Обрій" (покупець відповідач) укладено договір поставки №2.

Відповідно до умов. п 1.1. договору, продавець зобовязується поставити та передати у власність, а покупець оплатити та прийняти пшеницю 3 класу ДСТУ 3768:2010, врожаю 2018 року, надалі продукція, на умовах EXW (Франко елеватор) (поставка пункті) (в редакції Інкотермс 2010) ТОВ «Фарго-Терра», (Україна, 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Будівельна, 129) надалі зерновий склад.

Згідно з п. 3.1. договору, ціна продукції: пшениця 3 класу складає: без ПДВ 4233,33 грн. за 1 тону.

Загальна вартість з ПДВ поставленої за договором продукції складає 3 555 997,20 грн. (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка продукції в повному обсязі здійснюється у строк 31.07.2018 року включно.

Згідно з п. 5.1. договору, покупець здійснює оплату 100% вартості продукції на розрахунковий рахунок продавця на протязі 10-ти банківських днів з моменту поставки продукції (п. 1.1.) та оформлення всіх необхідних документів на продукцію (п. 4.2.).

У випадку невиконання будь-якою із сторін зобовязань, визначених даним договором, сторона, яка не виконала умови договору, виплачує іншій стороні неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості суми заборгованості за кожен день прострочення не поставленої у строк продукції, нездійсненої оплати (п. 6.2. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п. 9.3. договору).

На виконання умов укладеного договору, 26.07.2018 позивач поставив відповідачу продукцію (пшеницю 3 класу врожаю 2018 року) у розмірі 700 т. на суму 3 555 997,20 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №3 від 26.07.2018, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками позивача та відповідача.

На оплату поставленої продукції позивач виставив відповідачу рахунок №3 від 26.07.2018 на суму 3 555 997,20 грн.

Відповідач за отриману продукцію розрахувався частково на суму 3 455 997,20 грн.

Несплаченою залишилась заборгованість за продукцію у розмірі 100 000, 00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також, позивач в звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором, нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 90 803,89 грн. та 3% річних у розмірі 8 156,18 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору, строк оплати товару є таким, що настав.

Заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 100 000 грн. відповідачем не погашена.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 100 000 грн. підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 90 803,89 грн. та 3% річних у розмірі 8 156,18 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

3% річних за період з 10.08.2018 по 05.11.2018 складають 7738,20 грн. та підлягають до стягнення.

В частині стягнення 3% річних у сумі 417,98 грн. слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 90 803,89 грн. за період з 10.08.2018 по 05.11.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У випадку невиконання будь-якою із сторін зобовязань, визначених даним договором, сторона, яка не виконала умови договору, виплачує іншій стороні неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості суми заборгованості за кожен день прострочення не поставленої у строк продукції, нездійсненої оплати (п. 6.2. договору).

Розрахунок пені здійснено позивачем вірно, тому до стягнення підлягає 90 803,89 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 100 000,00 грн., 3% річних 7 738,20 грн. та пені 90 803,89 грн.

В частині стягнення 3% річних у сумі 417,98 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на позивача та на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: на відповідача - 2 978,13 грн., на позивача - 6,27 грн.

Крім того, у зв'язку з останнім уточненням позовних вимог, позивачем подано клопотання про повернення з Державного бюджету надмірно сплаченого судового збору у розмірі 11 765,55 грн.

Судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою про стягнення з відповідача 983 329,47 грн., позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 14 749,95 грн., згідно з квитанцією №1-2042К від 21.09.2018.

05.11.2018 Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму основного боргу за Договором поставки № 2 у розмірі 100 000,00 грн., суму пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 90 803,89 грн., суму 3% річних у розмірі 8 156,18 грн. Загальна сума позовних вимог складає 198 960,07 грн.

Отже, у зв'язку з останнім уточненням позовних вимог, сума судового збору повинна була складати 2984,40 грн., тобто переплата складає 11765,55 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та повернути Фермерському господарству "Агротерра України" з Державного бюджету суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 11 765,55 грн., про що видати ухвалу суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Агротерра України" до Приватного підприємства "Обрій" про стягнення суми боргу у розмірі 198 960,07 грн., з яких: сума основного боргу у розмірі 100 000,00 грн., 3% річних 8156,18 грн. та пеня 90 803,89 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Обрій" (49000, м. Дніпро, вул. Каштанова, буд. 4-Б, ) на користь Фермерського господарства "Агротерра України" (52600, Дніпропетровська область, смт. Васильківка, вул. Будівельників, буд. 129, ) суму основного боргу у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.), 3% річних 7738,20 грн. (сім тисяч сімсот тридцять вісім грн. 20 коп.), пеню у розмірі 90 803,89 грн. (девяносто тисяч вісімсот три грн. 89 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 978,13 грн. (дві тисячі девятсот сімдесят вісім грн. 13 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Приватного підприємства "Обрій" на користь Фермерського господарства "Агротерра України" 3 % річних у сумі 417,98 - відмовити.

Судові витрати у сумі 6,27 грн. покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.11.2018

Суддя ОСОБА_2