ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018м. ДніпроСправа № 904/5044/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРО-2003", м. Дніпро

про стягнення суми попередньої оплати за Договором про надання маркетингових послуг у розмірі 1 411 000,00 грн.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 6 від 02.01.2018

Від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 9 від 15.11.2018

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРО-2003" про стягнення суми попередньої оплати за договором про надання маркетингових послуг у розмірі 1 411 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням Відповідачем умов Договору про надання маркетингових послуг № 27/02-4 від 27.02.2014 р. в частині надання маркетингових послуг.

Ухвалою від 09.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 27.11.2018.

У судовому засіданні 27.11.2018 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечив, та зазначив, що під час підписання договору і пізніше замовник не надав, а ні перелік продукції, а ні найменування торгових марок, які потрібно дослідити, а ні адреси об'єктів, куди він постачав свій товар. Тобто суттєва умова договору - предмет досліджень не були надані саме позивачем і у відповідача не було можливості виконати свої зобов'язання за договором саме з причин не виконання свої зобов'язань за договором позивачем.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що сторонами 04.02.2015 підписано додаткову угоду до спірного договору, в якій сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2016 та до закінчення строку дії договору відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити повне повернення грошових коштів, отриманих від позивача у якості попередньої оплати за послуги, які не були надані відповідачем за договором.

У судовому засіданні 27.11.2018 сторони надали заву в якій проти переходу до розгляду справи по суті не заперечують.

Ухвалою від 27.11.2018 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 27.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" (далі замовник, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАГРО-2003" (далі виконавець, відповідач) укладено договір надання маркетингових послуг (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, по цьому договору виконавець зобовязується надати замовнику маркетингові послуги, а замовник зобовязується прийняти належно виконані послуги виконавцем та оплатити їх на умовах та в порядку, вказаному в цьому договорі.

Виконавець зобовязаний проводити маркетингові дослідження у відповідності з умовами цього договору. Надати замовнику після надання послуг: звіт, який оформлений у письмовій формі; акт приймання-передачі виконаних послуг, які оформлюються у відповідності до додатку №2 до цього договору («Акт приймання-передачі виконаних послуг») та які є невідємною частиною; податкову накладну (п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.5 договору).

Замовник зобовязаний прийняти належно виконані виконавцем послуги та оплатити їх на умовах та в порядку передбаченому договором (п.п. 2.2., 2.2.1. договору).

Згідно до п. 3.1. договору ціна послуг виконавця за звітний період по цьому договору визначається відповідними додатками, які є невідємною частиною цього договору.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що оплата послуг виконавця по цьому договору проводиться в безготівковій формі не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом.

Відповідно до п. 3.3. період за який оплачується є календарний місяць.

Оплата вартості послуг виконавця по цьому договору проводиться в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, вказаний в цьому договорі (п. 3.4. договору).

Замовник має право здійснювати попередню оплату послуг виконавця. У випадку, якщо розмір попередньої оплати, здійсненої замовником перевищує вартість наданих виконавцем послуг, то сума попередньої оплати, яка перевищує вартість наданих виконавцем послуг зараховується в рахунок оплати послуг виконавця за наступний звітний період. Якщо в наступному звітному періоді виконавець не надає послуги, по сума попередньої оплати, яка перевищує вартість наданих виконавцем послуг належить поверненню не пізніше 7 календарних днів після підписання акту приймання-передачі виконаних послуг (п. 3.5. договору).

Пунктом 3.6. договору встановлено, що попередня оплата послуг виконавця не є комерційним кредитом.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 12 календарних місяців. Якщо хоча б однією із сторін не виконано яке набудь зобовязання по цьому договору, строк дії цього договору продовжується до моменту належного виконання цього зобовязання (п. 8.1. договору).

27.02.2014 сторонами підписано додаток №1 до договору № 27/02-4 від 27.02.2014, відповідно до п. 1 якого ціна маркетингових послуг, які надаються виконавцем замовнику по договору надання маркетингових послуг № 27/02-4 від 27.02.2014, за період березень 2014 року лютий 2015 року складає: 1 500 000,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Позивачем на виконання вимог договору перераховано на рахунок відповідача передоплату у сумі 1 411 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 1241 від 27.02.2014 на суму 113 500,00 грн., № 4588 від 27.02.2014 на суму 116 500,00 грн., № 1303 від 27.03.2014 на суму 528 000,00 грн. та № 1357 від 25.04.2014 на суму 653 000,00 грн. (а.с. 21-24).

04.02.2015 сторонами підписано додаткову угоду до договору надання маркетингових послуг № 27/02-4 від 27.02.2014.

У пункті п. 1 цієї додаткової угоди сторони прийшли до згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2016.

Пунктом 2 додаткової угоди від 04.02.2015 встановлено, що до закінчення строку дії договору, вказаного в п. 1 цієї додаткової угоди, виконавець зобовязаний провести повне повернення грошових коштів, які отримані від замовника в якості попередньої оплати за послуги, які не були надані виконавцем по цьому договору.

Однак відповідач вимоги договору не виконав, послуги не надав, суму передоплати не повернув, що і стало причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 902 Цивільного кодексу України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 615 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось вище, сторонами підписано додаткову угоду до договору в п. 2. якої зазначено, що до закінчення строку дії договору, вказаного в п. 1 цієї додаткової угоди, виконавець зобовязаний провести повне повернення грошових коштів, які отримані від замовника в якості попередньої оплати за послуги, які не були надані виконавцем по цьому договору.

Пунктом 1 додаткової угоди встановлено, строк дії договору до 31.12.2016.

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був повернути суму передоплати за невиконані послуги до 31.12.2018.

Станом на дату розгляду справи суму передоплати у строк вказаний у додаткові угоді відповідач не повернув.

Заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1 411 000,00 грн. підтверджується також Актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 25) підписаним сторонами.

Оскільки оплату вартості послуг здійснено, а послуги не виконано, у замовника виникає право вимагати повернення сплаченої за них грошової суми.

Факт попередньої оплати за послуги з боку позивача доводиться матеріалами справи та не спростовується відповідачем належними та обґрунтованими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не приймає заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, умовами договору передбачено повернення відповідачем грошових коштів сплачених позивачем за послуги, які не були виконані відповідачем.

Посилання відповідача на відсутність його вини у невиконанні своїх обов'язків за договором, оскільки саме позивачем не було надано предмет дослідження (що є суттєвою умовою договору) судом не приймаються, оскільки в даному випадку спірний договорі є дійсним, його умовами передбачено повернення виконавцем коштів за невиконані послуги.

Крім того, відповідно до п. 2.1.3. Договору виконавець зобов'язаний при виникненні обставин, які перешкоджають належному виконанню виконавцем своїх зобов'язань по цьому договору, повідомити про це замовника в письмовій формі протягом 7 календарних днів з моменту виникнення таких обставин.

Однак, доказів такого звернення до позивача відповідач суду не надав.

Згідно з ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1 411 000,00 грн. передоплати.

Відповідно ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРО-2003" про стягнення суми попередньої оплати за Договором про надання маркетингових послуг у розмірі 1 411 000,00 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАГРО-2003" (49000, м. Дніпро, вул.. Калинова, буд. 43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САМОЦВІТ" (49000, м. Дніпро, вул.. Лейтенанта Роя, буд. 30, ) суму передоплати у розмірі 1 411 000,00 грн. (один мільйон чотириста одинадцять тисяч грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 165,00 грн. (двадцять одна тисяч сто шістдесят пять грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.11.2018

Суддя ОСОБА_3