ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" листопада 2018 р.Справа № 922/3203/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" про забезпечення позову (вхідний № 33337 від 28.11.2018 року) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Група", м. Барвінкове Харківської області
про стягнення коштів в сумі 9250000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" про стягнення грошових коштів в сумі 9250000,00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поворотної фінансової допомоги №21/04/17ФП від 21.04.2017 року в частині повернення боргу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.11.2018 року, після усунення позивачем недоліків, було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/3203/18 до розгляду за правилами загального позовного провадження на 17.12.2018 року на 10:30 год.

28.11.2018 року до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" надійшла заява про забезпечення позову (вхідний № 33337 від 28.11.2018 року), в порядку статті 136 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на Єдиний майновий комплекс (нежитлові приміщення), розташований за адресою: Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Соборна, 24 (який складається з адміністративного корпусу, літера А-2; прохідної, літера "Б"; головного корпусу, літера "М"; електропідстанції ЗТП-24, літера "О"; гаражу, літера "С"; РБУ, літера "Т"; ЦМК з майстернями, літера "Л"; ділянки ТНС, літера "З"; складальної дільниці з побутовим корпусом, літера "В"; водонапорної башти, літера "Ш"; водовідстійнику на 150 м.куб., літера "Щ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕА"; споруди, ємності (силос), літери "ЕБ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕВ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕГ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕД"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЖ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЗ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕК"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЛ"; споруди, ємності (силос), літери "EM").

Суд, розглянувши заяву (вхідний № 33337 від 28.11.2018 року) та додані до неї документи, зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Так, згідно з п. 43 рішення ЄСПЛ у справі "Шмалько проти України" одним з аспектів права на суд є право на доступ до суду, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову юридичну силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обґрунтовуючи заяву в про забезпечення позову (вхідний № 33337 від 28.11.2018 року), заявник вказує про наступне.

21.04.2017 року між позивачем (Позикодавець) та відповідачем (Позичальник) був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги №21/04/17ФП (далі - договір), на виконання якого позивач перерахував відповідачу поворотну фінансову допомогу в загальній сумі 9250000,00 грн.

Строк повернення поворотної фінансової допомоги настав 09.11.2018 року.

Водночас, відповідач у передбачений договором строк не повернув надану позивачем фінансову допомогу навіть частково.

10.11.2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-претензією б/н від 10.11.2018 року з вимогою про повернення всієї суми отриманої поворотної фінансової допомоги.

Проте, лист-претензією від 10.11.2018 року щодо повернення поворотної фінансової допомоги відповідачем проігноровано, відповіді на нього не надано.

Відповідач є власником єдиного майнового комплексу (нежитлові приміщення), розташованого за адресою: Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Соборна, 24.

Відповідач володіє вказаним вище єдиним майновим комплексом на підставі договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу нежитлових приміщень від 17.05.2017 року.

Заявник зауважує, що, станом на день звернення до суду із даною заявою, вищеописаний об'єкт нерухомого майна (єдиний майновий комплекс нежитлових приміщень) вільний від будь-яких обтяжень, що дозволяє її нинішньому власнику (відповідачу) безперешкодно провести його відчуження не очікуючи вирішення даного спору по суті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову з доданими до неї документами (вхідний № 1209з-18 від 10.07.2018 року), господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення названої заяви, оскільки заявником наведені обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав позивача.

Так, відповідач не виконав своєчасно зобов'язання щодо повернення отриманої ним від позивача поворотної фінансової допомоги, а ігнорування претензії та спроб позивача вирішити проблему в досудовому порядку (в тому числі, переговорів), є підтвердженням навмисного ухилення відповідача від виконання покладених на нього спірним договором зобов'язань, і також свідчить про намір відповідача добровільно не виконувати зобов'язання і судове рішення про стягнення сум поворотної фінансової допомоги (у разі задоволення позову судом).

Суд також вбачає наявність зв'язку між наведеним у заяві заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в т.ч., накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського на, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу (нежитлових приміщень) від 17.05.2017 року, його продаж вчинено за 480000,00 гривень.

В п.4 вказаного договору зазначено, що ринкова вартість єдиного майнового комплексу, згідно зі звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 14.05.2017 року, вартість єдиного майнового комплексу, що нині належить Відповідачу, становила 1654067,00 (один мільйон шістсот п'ятдесят чотири тисячі шістдесят сім) гривень.

З огляду на значний розмір заборгованості (9 мільйонів 250 тисяч грн.), ухилення відповідача від добровільного погашення заборгованості, та враховуючи розмір статутного капіталу відповідача, який складає 10000,00 грн., господарський суд дійшов до висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення, у разі задоволення позову, не забезпечить реального захисту прав позивача, що є головною метою судочинства. Отже, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача та забезпечить можливість реального судового захисту.

До того ж, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є пов'язаними та співрозмірними з заявленими позовними вимогами, так як вжиття саме цих заходів спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Наведене свідчить про наявність зв'язку між визначеними заходами забезпечення позову, співрозмірність та адекватність таких заходів із заявленими вимогами.

Накладення арешту на спірні об'єкти нерухомого майна є достатнім та дієвим для збереження майна у незмінному стані та забезпечення фактичного виконання судового рішення.

При цьому, суд наголошує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, встановивши наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд вважає за доцільне заяву про забезпечення позову задовольнити та здійснити забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Єдиний майновий комплекс (нежитлові приміщення), розташований за адресою: Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Соборна, 24

Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з частиною 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірні із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Господарський суд вважає за необхідне відзначити, що вжиті заходи до забезпечення позову жодним чином не спричиняють та не можуть спричинити завдання збитків, або будь-яких інших негативних наслідків відповідачу, оскільки відповідач не буде позбавлений права користування спірними нежитловими приміщеннями на час розгляду справи, тому вважає недоцільним застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" про забезпечення позову (вхідний № 33337 від 28.11.2018 року) - задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" шляхом накладення арешту на Єдиний майновий комплекс (нежитлові приміщення), розташований за адресою: Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Соборна, 24 (який складається з адміністративного корпусу, літера А-2; прохідної, літера "Б"; головного корпусу, літера "М"; електропідстанції ЗТП-24, літера "О"; гаражу, літера "С"; РБУ, літера "Т"; ЦМК з майстернями, літера "Л"; ділянки ТНС, літера "З"; складальної дільниці з побутовим корпусом, літера "В"; водонапорної башти, літера "Ш"; водовідстійнику на 150 м.куб., літера "Щ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕА"; споруди, ємності (силос), літери "ЕБ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕВ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕГ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕД"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЖ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЗ"; споруди, ємності (силос), літери "ЕК"; споруди, ємності (силос), літери "ЕЛ"; споруди, ємності (силос), літери "EM").

3. У відповідності до ч.1 ст.144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. При відкритті виконавчого провадження стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМ ОСОБА_1" (ідентифікаційний код: 41040249, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсунівська, будинок 8), а боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ОСОБА_3" (ідентифікаційний код: 40353231, місцезнаходження: 64703, Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Соборна, будинок 24)

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7. Ухвалу підписано 29.11.2018 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання з 29.11.2018 року по 29.11.2021 року.

Суддя ОСОБА_4