СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа № 922/1785/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача -Тевелєва Ю.В. (довіреність №8 від 01.08.2018),

відповідача - Туревського М.М. (довіреність від 19.11.2018),

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.425) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.10.2018 (суддя Хотенець П.В., повний текст складено 04.10.2018) у справі №922/1785/18

за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс", м.Харків

про стягнення 136000 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2018 у справі №922/1785/18 позовну заяву Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Вказана ухвала суду обгрунтована тим, що Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України передбачено виключне право голови територіального відділення (а не особи, яка виконує його обов'язки) на звернення до суду з позовами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції. Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, позовна заява підписана виконуючим обов'язки голови відділення - ОСОБА_3 без надання до позовної заяви належних, допустимих та достатніх доказів її уповноваження головою відділення на подання до суду та підписання позовної заяви від імені Харківського власного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано ч.6 п.8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, відповідно до якого, особа, яка виконує обов'язки голови відділення, має повноваження, установлені для голови відділення. З огляду на наведене, апелянт вважає, що наказ Антимонопольного комітету України №433-ВК від 14.05.2018 «Про виконання обов'язків голови територіального відділення» є належним, допустимим та достатнім доказом в підтвердження наявності у ОСОБА_3 права на підписання позовної заяви.

Представник позивача в судовому засіданні 20.11.2018 підтримав вказані доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - скасувати, а справу направити для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на дату підписання позовної заяви виключно ОСОБА_4, як голова відділення, мав право підпису позовної заяви. Вказане, на думку відповідача, підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, в якому зазначено дані про керівника відділення. Відповідач вважає, що наказ Антимонопольного комітету України №433-ВК від 14.05.2018 «Про виконання обов'язків голови територіального відділення» не є доказом наявності у ОСОБА_3 повноважень на звернення до суду із позовом від імені Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, оскільки голова відділення не надавав окреме доручення вказаній особі на підписання позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 20.11.2018 відповідач просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 01.10.2018 у справі №922/1785/18- без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач, Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс Плюс", в якому просив суд стягнути з відповідача 68000 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені, у зв'язку із невиконанням відповідачем рішення адміністративної колегії територіального відділення №107-р/к від 29.12.2016.

Вказана позовна заява №02-27/4-2593 від 26.06.2018 підписана ОСОБА_3 як особою, яка виконує обов'язки голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.06.2018, керівником Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є ОСОБА_4 (а.с.53-54).

До позовної заяви додано наказ Антимонопольного комітету України №433-ВК від 14.05.2018 «Про виконання обов'язків голови територіального відділення», яким на період щорічної відпустки ОСОБА_4 (голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України), з 25.06.2018 по 20.07.2018 виконання обов'язків голови відділення покладено на ОСОБА_3 (заступника голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України) (а.с.45).

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, господарський суд Харківської області виходив з того, що відповідно до Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України (пунктів 6,7,8), право підпису позовної заяви є виключним повноваженням голови відділення та може бути передано ним своєму заступнику лише за окремим дорученням.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема:

-звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції;

-представляти територіальне відділення Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України №32-р від 23.02.2001 затверджено Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - Положення), яким визначено основні завдання, компетенцію, повноваження та організаційні засади діяльності територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п.п.14 пункту 3 Положення, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції відділення має повноваження на звернення до суду із позовами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно пункту 6 Положення, територіальне відділення Комітету очолює голова відділення, який призначається та звільняється Головою Комітету.

Голова відділення має заступників, які за його поданням призначаються та звільняються Головою Комітету.

Заступники голови відділення виконують за дорученням голови відділення окремі його повноваження і заміщають голову відділення у разі його відсутності або неможливості здійснення ним своїх повноважень.

Пунктом 7 Положення передбачено, що голова відділення, особа, яка виконує його обов'язки, представляє відділення у відносинах з органами державної влади, у тому числі судом…

В пункті 8 Положення визначено повноваження голови відділення на звернення до суду з позовами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції (п.п.14).

Відповідно до частини 6 пункту 8 Положення, особа, яка виконує обов'язки голови відділення, має повноваження, установлені для голови відділення.

Як свідчать матеріали справи, станом на дату підписання позовної заяви (26.06.2018) ОСОБА_3 виконувала обов'язки голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на підставі наказу Антимонопольного комітету України №433-ВК від 14.05.2018 «Про виконання обов'язків голови територіального відділення».

Враховуючи зміст п.7, ч.6 п.8 Положення, ОСОБА_3 була уповноваженою особою на підписання позовної заяви, оскільки на час виконання обов'язків голови відділення, вона була наділена повноваженнями, які установлені для голови відділення (в тому числі правом на звернення до суду та підписання позовної заяви).

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначає про те, що стаття 8 Положення визначає виключні повноваження голови територіального відділення (а не осіб, які виконують його обов'язки) на підписання позовних заяв, а стаття 7 Положення не наділяє таким право особу, яка виконує обов'язки голови.

Однак, вказані твердження суду спростовується змістом частини 6 пункту 8 Положення, яким особу, яка виконує обов'язки голови відділення, прямо наділено повноваженнями останнього.

Крім того, слід зазначити, що пунктом 7 Положення визначено повноваження голови відділення (а також особи, яка виконує його обов'язки) у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності відділення, зокрема, передбачено повноваження голови відділення та особи, яка виконує його обов'язки на представництво відділення у відносинах із судами.

Пункт 8 Положення визначає компетенцію голови відділення під час реалізації покладених на відділення завдань та за змістом відповідає статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Водночас, Положення містить окрему норму (ч.6 п.8), яка наділяє виконуючого обов'язків голови відділення, повноваженнями останнього.

Отже, вказані пункти Положення не розмежовують компетенції голови відділення та особи, яка виконує його обов'язки, а навпаки, наділяють останню повноваженнями голови на час виконання нею таких обов'язків без будь-яких обмежень.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що пунктом 8 Положення встановлено виключні повноваження голови відділення (які без окремого доручення не можуть передаватись особі, яка виконує його обов'язки), є помилковими.

У цьому випадку саме наказ Антимонопольного комітету України №433-ВК від 14.05.2018 «Про виконання обов'язків голови територіального відділення» є належним доказом в підтвердження наявності у ОСОБА_3 повноважень, які установлені для голови відділення, в тому числі, права підпису позовної заяви.

Крім того, судова колегія вважає безпідставними посилання відповідача на відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, в яких зазначено керівника територіального відділення - ОСОБА_4, а не виконуючу обов'язки - ОСОБА_3, оскільки у разі призначення особи, яка тимчасово виконує обов'язки голови відділення, відсутні підстави для внесення таких відомостей до вказаного реєстру.

За наведених обставин, підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі на підставі п.2 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Посилання суду першої інстанції та апелянта на відсутність у ОСОБА_3, як заступника голови, повноважень на підписання позовної заяви є безпідставними, оскільки в Положенні повноваження виконуючого обов'язки визначені окремо від повноважень заступника голови територіального відділення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на відсутність встановлених процесуальним законом підстав для залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 01.10.2018 року у цій справі з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Щодо розподілу судових витрат в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія зазначає, що розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, повинен бути здійснений судом першої інстанції за наслідками вирішення спору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.270, 271, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01.10.2018 року у справі №922/1785/18 скасувати.

Справу №922/1785/18 направити для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 26.11.2018р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко