СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа № 905/7544/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

стягувача - Марков С.І., за договором, свідоцтвом;

боржника - не з'явився;

органу ДВС - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоконсервний завод «Екватор», м. Харків вх. № 345 Д/З на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2018 р. у справі № 905/7544/13, постановлену за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоконсервний завод «Екватор», м. Харків на бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Богданова Р.К. (суддя - Фурсова С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоконсервний завод «Екватор», м. Харків

до фізичної особи-підприємця Фесенко Володимира Михайловича, м. Добропілля, Донецька область

про стягнення 171 942,28 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.11.2013 р. у справі № 905/7544/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоконсервний завод «Екватор» (далі - ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор», позивач, стягувач) про стягнення 171 942,28 грн. з фізичної особи-підприємця Фесенко Володимира Михайловича (далі - ФОП Фесенко В.М., відповідач, боржник) задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто суму основного боргу у розмірі 142 000 грн., пеню у розмірі 10 651,09 грн., 3% річних у розмірі 12 383,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 908,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 438,85 грн.

13.12.2013 р. на виконання рішення суду господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця від 07.02.2014 р. відкрито виконавче провадження № 41961957 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 13.12.2013 р. у справі № 905/7544/13, накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення - 175 381,13 грн.

27.06.2014 р. державним виконавцем прийнято постанову ВП № 41961957 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

29.10.2014 р. постановою державного виконавця ВП № 45264060 вдруге відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 13.12.2013 р. у справі № 905/7544/13.

Згідно з постановою старшого державного виконавця ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції Болотова В.В. ВП № 45264060 від 23.03.2015 р. накладено арешт на ? квартири, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельниково, вул. Мира 36/60, реєстраційний № 6684955, що належить боржнику, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

26.08.2016 р. державним виконавцем винесено постанову ВП № 45264060 про розшук майна боржника у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення та сплати боргу.

Також, 26.08.2016 р. головним державним виконавцем ВДВС Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Болотовим В.В. винесено постанову ВП № 45264060 про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

16.09.2016 р. судом першої інстанції отримана скарга стягувача на бездіяльність Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, в якій позивач просив:

- зобов'язати Добропільський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області здійснити виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 45264060, а саме - накласти арешт на майно, що належить боржнику (авто HONDA DIO, держ.номер АН5354АА);

- передати виконавчі документи за місцем знаходження майна боржника - ? квартири, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельниково, вул. Мира 36/60, реєстраційний № 6681955.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2016 р. зазначену скаргу позивача на бездіяльність Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відхилено.

08.08.2018 р. стягувач звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції Богданова Р.К. щодо неповідомлення стягувача про прийняте рішення;

- зобов'язати державного виконавця ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції Богданова Р.К. виконати всі дії, передбаченим чинним законодавством при поверненні виконавчого документа.

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень Міністерства юстиції України 13.11.2017 р. старшим державним виконавцем Богдановим Р.К. винесена постанова про повернення наказу суду у зв'язку з неможливістю встановлення місця проживання боржника, яка, всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не надіслана стягувачу.

Позивач стверджує, що 15.05.2018 р. звертався до ДВС Добропільського міського управління юстиції з клопотанням про надання аналогічної інформації та 13.07.2018 р. зі скаргою до начальника відділу ДВС на дії державного виконавця Богданова Р.К., проте не отримав належної відповіді, що стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною скаргою на бездіяльність органу ДВС.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2018 р. скаргу ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» на бездіяльність державної виконавчої служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Богданова Р.К залишено без розгляду на підставі пропущення скаржником процесуального строку на оскарження бездіяльності державного виконавця та відсутності відповідного клопотання на поновлення такого строку.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 10.08.2018 р., стягувач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати в повному обсязі і ухвалити нове рішення, яким зобов'язати господарський суд Донецької області прийняти до розгляду зазначену скаргу позивача.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Стягувач стверджує, що необхідною умовою здійснення стороною права на оскарження постанови державного виконавця є обізнаність сторони зі змістом постанови, яка ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» не отримана, тому позивач вважає, що строк на подання скарги до господарського суду Донецької області від 08.08.2018 р. у справі № 905/4544/13 пропущений з поважної причини.

На думку скаржника, місцевим господарським судом не враховано, що позивач перед зверненням до суду «прийняв всі необхідні умови» для досудового врегулювання спору з органом державної виконавчої служби.

Представник стягувача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, зокрема, зазначив, що з відповідним клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду першої інстанції не звертався.

Боржник та орган ДВС письмові відзиви на апеляційну скаргу не надали, їх представники у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

За приписами ч. 2 ст. 341 ГПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, що кореспондується із загальними процесуальними нормами, визначеними ст. 119 ГПК України.

Встановлений у ст. 341 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, тому відповідно до зазначених вимог ч. 2 ст. 341 та ст. 119 ГПК України, може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має встановити наявність поважних причин. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що зі скарги стягувача вбачається, що останній дізнався про винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України.

Отже, 15.05.2018 р. при зверненні позивача до ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції з клопотанням про надання інформації про стан виконавчого провадження №45264060 позивач вже був обізнаний про наявність такої постанови, а також про сплив строку на її отримання разом з виконавчим документом. Тобто, позивач станом на 15.05.2018 р. був обізнаний про порушення органом ДВС його прав як стягувача у виконавчому провадженні № 45264060.

Незважаючи на обізнаність щодо порушення державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» позивач лише 13.07.2018 р. звернувся до начальника ВДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо виконання ВП № 45264060.

Оскільки зазначені звернення позивача до органу ДВС залишилися без відповіді та задоволення, ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» вирішило звернутися до господарського суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення постанови про повернення виконавчого документа та самого виконавчого документа.

При цьому, матеріали справи не містять відповідного клопотання про поновлення пропущеного 10-денного строку на звернення до суду зі скаргою, що підтвердив представник позивача у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про намагання самостійно врегулювати спірне питання з органом ДВС шляхом звернення із зазначеними клопотанням та скаргою у травні і липні 2018 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки законодавцем передбачено два альтернативних варіанта оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення: шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ та шляхом звернення до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, в той час як самі ж способи оскарження не є пов'язаними або такими, що випливають один з одного.

Таким чином, стягувач був обізнаний про порушення його прав у виконавчому провадженні ще з 15.05.2018 р., проте звернувся зі скаргою на бездіяльність органу ДВС до суду лише 08.08.2018 р. (згідно з відбитком штампа вхідної кореспонденції канцелярії суду першої інстанції), тобто з пропуском встановленого законом строку, без клопотання про його відновлення та наведення поважних причин цього пропуску.

Судовою колегією враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2018 р. у справі № 20/54 про те, що пропуск стороною виконавчого провадження строку на звернення зі скаргою на бездіяльність органу ДВС та відсутність відповідного клопотання про поновлення такого строку обумовлює залишення без розгляду зазначеної скарги сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.08.2018 р. у справі № 905/7544/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 23.11.2018 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко