ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Справа№ 910/11034/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від першого відповідача - представник не прибув;

від другого відповідача - Пугач С.В., адвокат, довіреність № б/н від 24.09.2018,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 про зупинення провадження у справі №910/11034/18 (суддя Сташків Р.Б.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" до публічного акціонерного товариства "Місто Банк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" про розірвання договору оренди.

встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Місто Банк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" про розірвання договору оренди №771 від 01.07.2017, укладеного між відповідачами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 зупинено провадження у справі №910/11034/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/6855/18 Господарського суду міста Києва.

При прийнятті вказаної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки у межах господарської справи №910/6855/18 встановлюються обставини щодо наявності підстав для визнання договору оренди №771 від 01.07.2017 недійсним, то суд вбачає об'єктивну неможливість розгляду даної справи №910/11034/18 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства - справи №910/6855/18.

При цьому, судом першої інстанції було зазначено, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки сторонами у даному спорі у справі №910/11034/18 не ставиться під сумнів дійсність договору, не наводяться доводи і не надаються докази на підтвердження його недійсності.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи №910/6855/18 не перешкоджає розгляду даної справи, оскільки вони не є пов'язаними. Отже, на думку скаржника, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження, як неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

В судовому засіданні 26.11.2018 представник другого відповідача у справі надав пояснення, якими просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Позивач (апелянт) та перший відповідач правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; ухвала суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду була направлена вказаним особам за адресами їх офіційного місцезнаходження.

Так, підтвердженням отримання скаржником ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду є повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від позивача та першого відповідача до суду не надійшло.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників позивача та першого відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває інша справа №910/6855/18 за позовом ТОВ "Каховка Пром-Агро" (того самого позивача, що і у даній справі №910/11034/18) про визнання недійсним договору оренди №771 від 01.07.2017, розірвання якого є предметом спору у даній справі №910/11034/18.

Тобто, як зазначив місцевий господарський суд, у справах №910/6855/18 та №910/11034/18 позивачем обрано взаємовиключні способи захисту прав - у випадку встановлення судом підстав для задоволення позову у справі №910/6855/18 та визнання недійсним договору оренди №771 від 01.07.2017, то у суду будуть відсутні підстави вважати даний договір дійсним та розглядати спір у даній справі № 910/11034/18 про його розірвання, як дійсного договору.

При цьому, за висновком місцевого господарського суду, питання дійсності чи недійсності договору оренди не оцінюється судом у межах даного спору №910/6855/18, оскільки правомірність договору наразі презюмується на підставі ст. 204 ЦК України, і сторонами даного спору правомірність укладення та чинність договору під сумнів не ставиться. Натомість, саме у межах спору у справі №910/11034/18 предметом доведення та встановлення у судовому порядку є питання дійсності чи недійсності договору оренди №771 від 01.07.2017.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд справи Господарського суду міста Києва № 910/11034/18 не може бути здійснений до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №910/6855/18, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не було обґрунтовано, яким чином розгляд справи №910/6855/18 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 910/11034/18 позовних вимог та не встановлено наявності обставин, які перешкоджають суду першої інстанції самостійно здійснити оцінку договору оренди №771 від 01.07.2017 на предмет дійсності чи недійсності, а не лише посилатися на те, що правомірність договору наразі презюмується.

Так, судом першої інстанції не визначено, яким чином розгляд справи №910/6855/18 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 910/11034/18 позовних вимог, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні спору у цій справі та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на подання і оцінку доказів у даній справі.

Отже, у даному випадку відсутня така необхідна умова для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до прийняття рішення у іншій справі.

Враховуючи те, що приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд, не навів обґрунтованих мотивів неможливості розгляду даної справи № 910/11034/18 до вирішення іншої справи №910/6855/18, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Крім того, навіть у разі якщо при розгляді спору по суті, суд дійде висновку про розірвання договору, то це не вплине на розгляд спору про визнання його недійсним. Так, навіть розірваний договір може бути визнано недійсним, враховуючи різні правові підстави для визнання недійсним та розірвання договору.

Також, наявність спору в іншій справі про визнання договору недійсним не є перешкодою у розгляді спору про розірвання договору, адже доки договір не визнано недійсним він може бути розірваний.

При цьому, також слід зазначити, що спір про недійсність договору також відноситься до господарської юрисдикції, а тому суд у даній справі наділений тим же процесуальним інструментарієм для з'ясування спірних обставин, що і у справі до якої заявник просить зупинити провадження.

Також, слід зазначити, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Так, колегією суддів враховується те, що провадження у справі №910/6855/18 зупинено у зв'язку зі звернення господарського суду із судовим дорученням про вручення документів Компанії "Таліскер Трейдінг Лімітед" (Company TALISKER TRADING LIMITED) (Кіпр, Нікосія, 2406 Егкомі, вул. Іонос, 20, 4-ий поверх, офіс 401, реєстраційний номер НЕ271309).

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що необґрунтоване зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне зупинення провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Так, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право, зокрема, апелянта на розгляд справи у розумні строки.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про зупинення провадження з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 про зупинення провадження у справі №910/11034/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 про зупинення провадження у справі №910/11034/18 скасувати.

3. Справу №910/11034/18 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 29.11.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко