ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2491/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів", м.Дружківка Донецької області,
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м.Харків,
про стягнення 133480,26 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 51 від 06.09.2018);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 3973 від 31.10.2018);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Дружківський завод металевих виробів", м.Дружківка Донецької області, 10.09.2018 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м.Харків, про стягнення боргу в розмірі 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% 460712,00 грн.; пені в розмірі 67592,13 грн.; 3% річних з простроченої суми в розмірі 11587,22 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 3.4. Договору поставки № П/НХ-18762/НЮ від 20.04.2018, не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2018 вищевказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України, у зв'язку з відсутністю у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, що є порушенням п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/2491/18 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

05.10.2018 відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, в яких останній заперечував проти нарахування штрафних санкцій та просив їх зменшити на підставі ст. 233 ГК України, у зв'язку з тим, що порушення зобов'язання відповідачем не завдало збитків позивачу.

У відповіді на відзив, який надійшов до суду 25.10.2018, позивач заперечував проти доводів відповідача, посилаючись на відсутність поважних причин неможливості вчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань; скрутне фінансове становище підприємства позивача через прострочення оплати відповідачем за всіма укладеними між сторонами договорами; співмірність штрафних санкцій зі збитками кредитора та відсутність заперечень відповідача щодо правильності розрахунку пені та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2018, занесеною до протоколу судового засідання, було прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій позивач, у зв'язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу, просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 113941,02 грн. та 3% річних у розмірі 19539,24 грн., розмір яких було розраховано та збільшено позивачем станом на 11.10.2018.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2018, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі № 922/2491/18 було закрито та того ж дня розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх зменшення, у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти нарахування штрафних санкцій та просила зменшити їх розмір на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.04.2018 між Приватним акціонерним товариством "Дружківський завод металевих виробів" (позивач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) було укладено Договір поставки № П/НХ-18762/НЮ, згідно п. 1.1. якого позивач, як постачальник, зобов'язався поставити і передати у зумовлені строки у власність відповідачу, як покупцю, певну продукцію, надалі товар, відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), яка є невід'ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, найменування товару: Болти клемові з гайками для рейкових скріплень залізничної колії 22x75.

Відповідно до п. 1.3. Договору, асортимент товару передбачається у Специфікації № 1, яка додається до даного Договору (Додаток №1).

Так, разом з Договором позивач та відповідач узгодили і підписали Специфікацію № 1 (Додаток № 1) на поставку 56 тон болтів клемових з гайками для рейкових скріплень залізничної колії 22x75 на загальну суму: 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 460712,00 грн.

Згідно п. 3.1. Договору, відповідач оплачує поставлений позивачем товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 (Додаток № 1).

Відповідно до п. 3.4. Договору, ціна Договору становить 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 460712,00 грн.

У п. 4.2. Договору сторони визначили, що покупець оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару впродовж 10 (десяти) банківських днів з дати поставки партії товару відповідачу, при умові надання позивачем рахунку-фактури, документів якості на поставлений товар, але не раніше реєстрації позивачем податкової накладної на кожну партію товару.

Відповідно до п. 5.1.1. Договору, позивач здійснює поставку товару на умовах DDP інкотермс-2010 (61080, м.Харків, Мерефянське шосе, 30а, Виробничий підрозділ "Основ'янська колійна машинна станція'' регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"), товар поставляється транспортом позивача за рахунок позивача на склад відповідача впродовж 7 календарних днів з дня отримання письмової вимоги.

Згідно п. 5.1.2. Договору, необхідною умовою поставки товару є тільки письмова вимога відповідача позивачу на відвантаження товару в кількості та вартості постачання.

Пунктом 5.1.4. Договору сторони визначили, що датою поставки товару вважається день підписання відповідачем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару, який готується позивачем та надається одночасно з товаром відповідачу.

Згідно п. 5.1.5. Договору, товар за Договором може постачатися партіями.

Відповідно до п. 6.1.1. Договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Згідно п. 6.3.1. Договору, позивач зобов'язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені Договором.

Відповідно до п. 10.1. Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2018 на виконання умов Договору позивач на письмову вимогу № НХ-10/314 від 19.06.2018 відвантажив на адресу відповідача 19 тон Болтів клемових з гайками для рейкових скріплень залізничної колії 22x75 на загальну суму 937878,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 156313,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1687 від 20.06.2018.

Разом з товаром відповідачу для здійснення оплати був наданий рахунок-фактура № 6144 від 20.06.2018, а також акт приймання-передачі продукції № ВН-1687 від 20.06.2018, який був підписаний відповідачем 03.07.2018.

Податкова накладна № 197 від 20.06.2018 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 298 від 27.06.2018 до податкової накладної № 197 від 20.06.2018 на вищевказану поставку товару були зареєстровані 02.07.2018 та 03.07.2018 відповідно, що підтверджується квитанціями № 1 з Єдиного реєстру податкових накладних.

26.06.2018 позивач на письмову вимогу № НХ-10/325 від 26.06.2018 відвантажив на адресу відповідача 19 тон Болтів клемових з гайками для рейкових скріплень залізничної колії 22x75 на загальну суму 937878,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 156313,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1688 від 26.06.2018.

Разом з товаром відповідачу для здійснення оплати був наданий рахунок-фактура № 6196 від 26.06.2018, а також акт приймання-передачі продукції № ВН-1688 від 26.06.2018, який був підписаний відповідачем 03.07.2018.

Податкова накладна № 259 від 26.06.2018 на вищевказану поставку товару була зареєстрована 04.07.2018, що підтверджується квитанцією № 1 з Єдиного реєстру податкових накладних.

Також 26.06.2018 позивач на письмову вимогу № НХ-10/325 від 26.06.2018 відвантажив на адресу відповідача 18 тон Болтів клемових з гайками для рейкових скріплень залізничної колії 22x75 на загальну суму 888516,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 148086,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1689 від 26.06.2018.

Разом з товаром відповідачу для здійснення оплати був наданий рахунок-фактура № 6197 від 26.06.2018, а також акт приймання-передачі продукції № ВН-1689 від 26.06.2018, який був підписаний відповідачем 03.07.2018.

Податкова накладна № 260 від 26.06.2018 на вищевказану поставку товару була зареєстрована 04.07.2018, що підтверджується квитанцією № 1 з Єдиного реєстру податкових накладних.

Всього за Договором та відповідно до його умов позивач поставив відповідачу товар загальною кількістю 56 тон на загальну суму 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 460712,00 грн.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином були виконані умови Договору.

Відповідно до умов Договору, відповідач був зобов'язаний здійснити оплату у строк по 17.07.2018.

Проте, взяті на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар відповідач не виконав, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 460712,00 грн.

Згідно п. 9.1. Договору, усі спори та розбіжності, які виникають між сторонами за цим Договором або у зв'язку з ним, вирішуються шляхом переговорів. Досудовий порядок врегулювання спорів є обов'язковим.

15.08.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за № 105 від 15.08.2018 з вимогою погасити заборгованість у розмірі 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 460712,00 грн., та сплатити пеню за період з 18.07.2018 по 14.08.2018 у розмірі 37109,40 грн. в 7-ми денний строк з моменту її отримання.

Відповіді на претензію позивача відповідач не надав; заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар станом на день подання позову до суду становила 2764272,00 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 460712,00 грн.

Лише 11.10.2018, після порушення провадження у справі, відповідачем було сплачено суму заборгованості за Договором поставки № П/НХ-18762/НЮ від 20.04.2018 в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 7.3. Договору, за несвоєчасну оплату покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми неоплаченої вартості товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої вказаної статті, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені за період прострочення з 18.07.2018 по 10.10.2018 в розмірі 113941,02 грн. та 3% річних за період з 18.07.2018 по 11.10.2018 в розмірі 19539,24 грн. законними та обґрунтованими.

У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі того, що ним не було завдано збитків позивачу через прострочення погашення заборгованості.

Пунктом 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як зазначено вище, згідно п. 7.3. Договору, за несвоєчасну оплату відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми неоплаченої вартості товару. Тобто, умовами Договору встановлено штрафну санкцію вдвічі меншу від максимально можливої.

Також з пояснень позивача вбачається, що між ним та відповідачем у 2018 році було укладено більш ніж 14 договорів постачання, по кожному з яких ПАТ "Укрзалізниця" допустила прострочення оплати, у зв'язку з чим спад обсягів реалізації продукції за 9 місяців 2018 року у позивача склав 26,9%, а у порівнянні з аналогічним періодом 2017 року становить 10%. Все це становить підприємство у скрутне фінансове становище, та позивач вимушений до кінця 2018 скоротити до 100 посад та звільнити робітників.

Аналізуючи фінансове становище відповідача, суд, з урахуванням інформації, розміщеної на веб-сайті відповідача http://www.uz.gov.ua/about/investors/financial_statements/kfz_msfz/, дійшов висновку про існування у відповідача реальної можливості своєчасно провести оплату по договору.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем не було доведено обставин, на які він посилається в обґрунтування свого клопотання, а також приймаючи до уваги, що заборгованість була погашена лише після звернення позивача до суду з відповідним позовом, суд дійшов висновку про відсутність виключних підстав, які б надали суду можливість реалізувати надане йому право на зменшення розміру штрафних санкцій, що належать до сплати.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5; ) в особі Регіональної філії "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (61052, м.Харків, вул.Євгена Котляра, 7; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" (84205, Донецька область, м.Дружківка, вул.Соборна, 3; ) - пеню в розмірі 113941,02 грн., 3% річних у розмірі 19539,24 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2002,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_3