РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2018 р. Справа № 910/10074/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Софт - Рейтинг Консалт "

До Публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк "

Про стягнення 1451446,20 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Волько А.І. - адвокат

Від відповідача Семенчук В.Ю. - предст.

Рішення прийняте 15.11.2018 р., оскільки у підготовчому засіданні 06.09.2018 р. оголошувалась перерва, а у підготовчому засіданні 25.10.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 15.11.2018 р.

Обставини справи

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Софт - Рейтинг Консалт " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - публічного акціонерного товариства " Укрсоцбанк " 1451446,20 грн. боргу за рамковим контрактом від 01.10.2012 р. № 2-10/12 CU про надання послуг бізнес - консалтингу та розробки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2018 р. відкрите провадження у справі №910/10074/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 06.09.2018 р.

У підготовчому засіданні 06.09.2018 р. оголошувалась перерва до 25.10.2018 р.

Ухвалою від 25.10.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 15.11.2018 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2012 р. між позивачем ( підрядником ) та відповідачем ( клієнтом ) був укладений контракт № 2-10/12 CU про надання послуг бізнес - консалтингу та розробки.

Предметом вказаного контракту є послуги, які виконує підрядник з питань менеджменту, менеджмент - консалтингу, розроблення, запуску застосувань та інших професійних й інформаційних технологічних завдань, які здійснюються у проекті клієнта. Граничні строки виконання робіт, витрати та інші необхідні параметри вказуються в нарядах - замовленнях на виконання послуг, які є невід'ємною частиною цього контракту.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання гарантійного листа відповідача від 19.04.2017 р. виконав роботи з проекту " Міграція з SAP та інші системи " про, що зробив звіт від 31.10.2017 р. та повідомив останнього листом від 31.10.2017 р. № 51 і виставив рахунок на оплату.

Також 03.05.2018 р. листом № 14 позивач подав через канцелярію ПАТ " Укрсоцбанк " акт приймання - передачі виконаних робіт, звіт за наданою послугою № 1 від 31.10.2017 р., проектну документацію, яка була розроблена при наданні послуг ( виконанні завдань ) від 25.07.2017 р., а саме:

- перелік об'єктів міграції, функціональність F 1, 1 етап;

- технічний проект, функціональність F 1, 2 етап;

- перелік об'єктів міграції, функціональність ММ, 1 етап;

- технічний проект, функціональність ММ, 2 етап;

- перелік об'єктів міграції, функціональність HR,1 етап;

- концептуальний проект міграції, функціональність HR,2 етап;

- постановка завдання на розробку " Вивантаження даних функціоналу управління персоналом " HR,2 етап;

- постановка завдання на розробку " Вивантаження даних функціоналу управління персоналом " ( розрахунок заробітної плати ), функціональність HR,2 етап;

Крім того, 03.05.2018 р. відповідачу повторно виставлений рахунок на оплату послуг в розмірі 45750 доларів США, що становило 1473788,25 грн. ( рахунок № 01/05-2018 р. від 03.05.2018 р. ).

Відповідно до п. 10.4 контракту № 2-10/12 CU від 01.10.2012 р. клієнт оплачує виставлений підрядником рахунок протягом 5 календарних днів від дати його отримання.

Натомість, вказаний рахунок відповідачем не сплачений, а тому позивач просить суд у судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 45750 доларів США, що еквівалентно 1209538,50 грн. по курсу НБУ станом на 05.07.2018 р. Разом з ПДВ сума заборгованості становить 1451446,20 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 контракту рамкова угода, укладена сторонами - це угода, яка містить загальні умови надання професійних консультативних послуг та виконання професійних завдань.

Проект контракту - це набір задач, визначених клієнтом для виконання завдань, що необхідні для досягнення результатів, вказаних у загальному плані провадження. ( рамки проекту, графік виконання, витрати та інш. ) виконання частини якого забезпечує підрядник.

Наряд замовлення на виконання послуг - це угода між сторонами, що визначає індивідуальні умови щодо надання послуг або виконання професійних завдань.

Згідно п. 4 контракту № 2-10/12 CU від 01.10.2012 р. даний контракт визначає загальні умови виконання робіт, попередньо погоджених у проекті клієнта.

У рамках даного контракту сторони укладають окремі договори в усній або в письмовій формі у вигляді нарядів - замовлень, згідно з якими погоджують кожен окремий проект, набір завдань, завдання або послуги.

Контракт разом з нарядом - замовленням визначає загальний обсяг робіт і послуг.

Підрядник має право на винагороди та виплати, визначені нарядом - замовленням щодо своїх послуг та виконаних робіт ( 10.1 контракту )

Підрядник має право виставляти рахунок на оплату ( аванс або кінцевий розрахунок ) відповідно до графіка, вказаного в наряді - замовленні, за кожним виконаним етапом або після підписання відповідного акту виконаних робіт клієнтом. ( п. 10.3 контракту ).

Як встановлено судом сторонами контракту визначені два види винагород: винагорода за нарядом - замовленням SOI та SOII ( п. 10.2 та п. 10.3 )

Натомість, позивачем не надано доказів, з яких би вбачалося погодження сторонами певного виду винагороди.

З наданого позивачем витягу з електронного листування на підтвердження здійснення останнім роботи за рамковою угодою також не вбачається інформації про погодження сторонами наряду-замовлення, узгодження строків виконання послуг чи завдань.

Умовами контракту передбачено, що виконання завдань та надання послуг в межах рамкової угоди здійснюється на підставі наряду - замовлення, в якому визначаються індивідуальні умови виконання чітко визначених завдань.

Пунктом 8.3 контракту передбачено, що якщо підрядник виконав роботу у зазначені строки, клієнт здійснює оплату, згідно з контрактом.

Позивачем не надано суду наряду - замовлення чи будь - яких інших доказів узгодження дати виконання останнім замовлення клієнта ( відповідача ), що також свідчить про безпідставність вимог позивача про стягнення з останнього коштів в розмірі 1451446,20 грн.

Як на підставу обґрунтування позову позивач також посилається на те, що листом від 03.05.2018 р. № 14 подав через канцелярію ПАТ " Укрсоцбанк " акт - приймання передачі виконаних робіт, звіт за наданою послугою від 31.10.2017 р., проектну документацію, що була розроблена при наданні послуг (виконанні завдань). При цьому вказує, що жодних зауважень до акту виконаних робіт чи до поданої документації відповідач не надсилав.

Однак, вказане твердження спростовується наявним у матеріалах справи листом відповідача від 22.05.2018 р. в якому останній повідомив про неможливість прийняття та оплати наданої позивачем послуги, оскільки така не була замовлена останнім у відповідності до визначених контрактом умов.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. ( ч.1.ч. 4 ст. 202 ЦК України )

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони с вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 ст. 180 ГК України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, гак і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

За загальним правилом відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору с умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Гарантійний лист від 19.04.2017 р., на який посилається позивач, не містить будь-яких відомостей про перелік робіт або послуг, які ТОВ " Софт - Рейтинг Консалт ", як підрядник за контрактом, мав би виконати, а банк гарантовано оплатити такі роботи/послуги, в тому числі він не містить порядку та термінів розрахунків, а тому між сторонами мали б бути оформлені належним чином усі необхідні документи.

Зазначений лист також не містить відомостей в рамках якого договору його видано та не має ознак невід'ємного додатку чи додаткової угоди до контракту.

Крім того, лист не можна вважати офертою, так як відповідно до ст. 641 ЦК України офертою є пропозиція укласти договір, яка містить істотні умови договору і виражає намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Таким чином, офертою укласти господарський договір є тільки така пропозиція, яка містить в собі умови відносно предмету, ціни та строку дії договору. Якщо договір не містить істотні умови господарського договору, він не може вважатися укладеним.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 29.11.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук