ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.11.2018 р. Справа№ 914/2116/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація інженерних підприємств» (79049, м.Львів, вул. Антонича, 20В; ідент.код 38369881)

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Спец ОСОБА_1» (04119, м.Київ, вул. Зоологічна, 4А/139; ідент.код 41394132),

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 93608,28грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Суд встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Асоціація інженерних підприємств» подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВК Спец ОСОБА_1» грошових коштів у загальній сумі 93608,28грн., а саме:

-суми попередньої оплати 89975,00грн.;

-пені у сумі 2997,96грн., нарахованої за прострочення поставки;

-трьох процентів річних у сумі 111,00грн., нарахованих згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України;

-процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 524,32грн. (нарахованих згідно з нормою ч.1 ст.536 ЦК України).

При цьому, Позивачем допущено порушення низки норм Господарського процесуального кодексу України, зокрема:

-усупереч вимогам статей 164 (п.1 ч.1), 172 (ч.1), не надано доказу надіслання Позовної заяви (з додатками) листом з описом вкладення (Опис відсутній);

-усупереч вимогам статей 162 (п.5 ч.3), 164 (ч.2), не підтверджено наявності домовленості Сторін щодо місця виконання зобовязання з поставки (м.Львів), що унеможливлює визначення підсудності справи;

-усупереч вимогам п.5 ч.3 ст.162, не наведено обґрунтування виникнення у Постачальника (Відповідач) «грошового зобовязання» та, відповідно, - підстав застосування норми ч.2 ст.625 ЦК України (яка застосовується виключно у випадку «прострочення виконання грошового зобовязання»);

-усупереч вимогам ч.2 ст.164, не надано доказів «надіслання» Відповідачу ОСОБА_2 №№1, 2;

-усупереч вимогам п.5 ч.3 ст.162, не наведено обґрунтування визначення: розміру «процентів за користування чужими коштами» (ст.536 ЦК України); періоду користування; суми таких коштів;

- усупереч вимогам п.5 ч.3 ст.162, не наведено обґрунтування визначення початку періоду нарахування пені за прострочення поставки та не зазначено про те, чи прострочено поставку усієї обумовленої продукції, чи лише частини;

-усупереч вимогам ч.2 ст.164, не надано Рахунку №4307 (на оплату) із підписом уповноваженої особи Відповідача та відбитком його печатки (що унеможливлює встановлення факту предявлення Рахунку саме Відповідачем);

-усупереч вимогам ч.2 ст.164, не надано доказів виклику уповноваженого представника Відповідача для огляду поставленої продукції;

- усупереч вимогам ч.2 ст.164, не надано доказів прийняття поставленої продукції на зберігання;

-усупереч вимогам п.5 ч.3 ст.162, не зазначено, яким саме вимогам Державним стандартів, Технічних умов та Сертифікату якості не відповідає поставлена продукція.

Суд, Ухвалою від 15.11.2018, залишив позов без руху та встановив строк на виправлення недоліків, допущених при оформленні та поданні Позовної заяви.

Позивачем не виконано вимог суду, викладених у п.2 Ухвали від 15.11.2018, щодо надання доказу наявності домовленості Сторін стосовно місця виконання зобовязання з поставки, - для встановлення дійсної підсудності даної справи.

Враховуючи факт неподання доказу (неналежного, допустимого та достовірного) наявності письмового погодження Сторонами місця поставки товару та факт визначення Позивачем підсудності справи на підставі норми ч.5 ст.29 ГПК України, відповідно до якої позови у спорах, що виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть предявлятись також за місцем виконання цих договорів, відсутність факту погодження Сторонами у Договорі №131/18 від 04.09.2018 місця виконання обовязку з поставки зумовлює наявність підстав, передбачених нормою ч.1 ст.27 ГПК України, для визначення підсудності справи, виходячи із місця знаходження Відповідача (м.Київ).

Отже, оскільки справа належить до територіальної юрисдикції Господарського суду міста Києва, наявні підстави, передбачені нормою п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, для передачі справи за належною підсудністю.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 27 (ч.1), 31 (п.1 ч.1), 73-80, 86, 91, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, - суд

УХВАЛИВ:

Справу №914/2116/18 передати на розгляд Господарському суду міста Києва, - за належною територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (суддею) та може бути оскаржена відповідно до норм статей 254-257 ГПК України (у 10-денний строк, - шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду).

Суддя Стороженко О.Ф.