ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 Справа № 904/6369/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг", смт. Солоне, Солонянський район, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс", м. Дніпро

про стягнення 5 624 912,23 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 дов. від 09.01.2018

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" (далі Відповідач) про стягнення грошової суми 5 624 912,23 грн., в тому числі 5 436 150,00 грн. основного боргу, 147 656,00 грн. інфляційних втрат, 41 106,25 грн. три проценти річних.

Заявлені вимоги мотивовано неналежним виконанням Відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.2016 року в частині повернення грошової позики.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 (суддя Рудовська І.А.) порушено провадження у справі № 904/6369/17.

Розпорядженням керівника апарату №617 від 07.08.17 у зв'язку з відпусткою судді Рудовської І.А. призначено повторний автоматичний розподіл справи. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.17, справу № 904/6369/17 передано на розгляд судді Ліпинському О.В.

Ухвалою суду від 07.08.2017 справу прийнято до свого провадження суддею Ліпинським О.В. .

20.12.2017 року суд перейшов до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у підписанта договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.2016 року відповідних повноважень. При цьому, Відповідач також зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів наступного схвалення такого правочину з боку підприємства Відповідача.

В процесі вирішення даної справи Відповідачем було подано клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, яке відхилено ухвалою суду від 23.10.2018 із наведенням мотивів, з яких суд дійшов такого висновку.

23.10.2018 суд відкрив судове засідання та розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово позивача, відповідача, які підтримали свої вимоги і заперечення, викладені в заявах по суті спору, дослідив докази.

В судовому засіданні 23.10.2018 року оголошувалася перерва до 01.11.2018 року.

В засіданні 01.11.2018 розгляд справи відкладено на 20.11.2018 року з підстав передбачених ст. 202 ГПК України.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 20.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до п'яти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2016 між ТОВ Євроспецодяг (далі-Підприємство) та ПП Швейне обєднання Авітекс (далі - Отримувач) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору підприємство надає отримувачу поворотну фінансову допомогу, а отримувач зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 6 700 000,00 грн. без ПДВ. та надається отримувачу на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не сплачується (п. 2.1, 2.2 договору).

Згідно з п. 2.3 поворотна фінансова допомога надається в період з дати підписання цього договору до 31 січня 2017 року шляхом перерахування грошових коштів на рахунок отримувача.

Отримувач зобовязаний повернути підприємству поворотну фінансову допомогу в повному обсязі у строк до 28 лютого 2017 року.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги, є договором позики.

Відповідно до приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно наданих до матеріалів справи платіжних доручень (том 1, а.с. 31- 57) в період з 29.02.2016 по 10.01.2017 року позивач надав відповідачу в позику грошові кошти сумою 6 592 150,00 грн.

В рахунок повернення суми одержаної позики, відповідачем здійснено платежі на загальну суму 1 156 000 грн., що підтверджується, банківськими виписками по рахунку Позивача, яка наявні в матеріалах справи (том 1, а.с. 58-60).

З огляду на викладені обставини, Позивач вважає, що сума заборгованості Відповідача з повернення позики становить 5 436 150,00 грн.

В процесі вирішення спору, Відповідачем подано до матеріалів справи платіжне доручення № 196 від 24.06.2016 на суму 675 000,00 грн. (том 1, а.с. 98) з призначенням платежу «сплата поворотної безвідсоткової фін. Допомоги згідно договору № 0624/1 від 24.06.2016 без ПДВ».

Крім того, до вказаного платіжного доручення додано лист ПП «Швейне обєднання «Авітекс» від 29.06.2016 року (том 1, а.с. 99), про зміну призначення платежу за вказаним вище платіжним дорученням на сплату за договором № 1 про надання фінансової поворотної допомоги від 26.02.2016.

Позивач в судовому засіданні підтвердив зарахування вищевказаних грошової суми в рахунок погашення заборгованості за договором № 1 про надання фінансової поворотної допомоги від 26.02.2016.

Таким чином, наданими у справу доказами підтверджується загальна сума заборгованості Відповідача з повернення суми позики у розмірі 4 761 150,00 грн. (6 592 150,00 1 156 000,00 675 000,00 = 4 761 150,00).

Згідно із приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на те, що в порушення взятих на себе зобовязань Відповідач не повернув в повному обсязі суму отриманої позики до 27.02.2017, суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення основного боргу є частково обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача 4 761 150,00 грн.

Відповідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно вимог наведеної норми матеріального закону, Позивач вимагає стягнення з Відповідача суми інфляційних втрат за період з 01.03.2017 по 01.06.2017 у розмірі 147 656,00 грн. та трьох процентів річних за період прострочення виконання грошового зобовязання з 01.03.2017 по 01.06.2017, розмір яких згідно наданого розрахунку становить 41 106,23 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку заявлених до стягнення сум трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що визначення періоду прострочення та самі підрахунки, здійснено вірно, в звязку із чим позов в зазначеній частині підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач посилається на те, що на час підписання Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.2016 року, діючим директором ПП «ШО «Авітекс» являвся ОСОБА_2, який не видавав довіреності на укладення даного договору на імя особи, що його підписала (ОСОБА_3В.) При цьому, Відповідач зазначив, що доказів вчинення органом управління Відповідача будь-яких дій, які б свідчили про схвалення ним договору № 1 від 26.02.2016 року, матеріали справи не містять.

Судом вважає зазначені доводи Відповідача такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, з боку Відповідача договір про надання поворотної фінансової допомоги № 1 від 26.02.2016 підписано представником - ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності.

Матеріали справи дійсно не містять відповідної довіреності, на підставі якої особа підписант спірного правочину діяла від імені Відповідача під час його укладення, що виключає можливість перевірки повноважень такого представника.

Водночас, до матеріалів справи надано докази прийняття Відповідачем вказаного правочину до виконання, зокрема, банківські виписки про часткову оплату фінансової допомоги по договору № 1 від 26.02.2016 (том 1, а.с. 58-60), платіжне доручення № 196 від 24.06.2016 та лист за підписом директора ПП «ШО «Авітекс» - ОСОБА_2 про зміну призначення платежу за вказаним вище платіжним дорученням на сплату по договору № 1 про надання фінансової поворотної допомоги від 26.02.2016 (том 1, а.с. 98, 99), які в сукупності свідчать про наступне схвалення зазначеного правочину з боку уповноваженої особи Відповідача.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що в силу положень ст. 241 ЦК України, договір № 1 про надання фінансової поворотної допомоги від 26.02.2016 є таким, що створює, змінює і припиняє цивільні права та обовязки з моменту його вчинення.

З огляду на встановлені вище обставини, заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача суми 4 761 150, 00 грн. основного боргу, 147 656,00 грн. інфляційних втрат, 41 106,23 грн. трьох процентів річних, в решті позову слід відмовити.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Швейне об'єднання "Авітекс" (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Шевченка, буд. 18, офіс №4-4А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроспецодяг" (52400, Дніпропетровська обл., Солонянський район, смт. Солоне, вул. Гагаріна, буд. 29, ) 4 761 150,00 грн. основного боргу, 147 656,00 грн. інфляційних втрат, 41 106,23 грн. три проценти річних, 74 248,70 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.11.2018

Суддя О.В. Ліпинський