ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" листопада 2018 р.м. Харків Справа № 922/3158/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Мартиненко Андрія Миколайовича (вх.№ 33044 від 23.11.2018) про забезпечення позову по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Мартиненко Андрія Миколайовича, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м. Київ
про визнання недійсним дострокового розірвання договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мартиненко Андрій Миколайович (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (відповідач), в якій просить суд визнати недійсним дострокове розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" договору оренди від 01.12.2016 № Е-1-1/Х-1 в односторонньому порядку, викладене у формі повідомлення від 25.10.2018 № 02/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 № Е-1-1/Х-1. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказує, що повідомлення відповідача № 02/25-10 від 25.10.2018 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 року № Е-1-1/Х-1 ґрунтується на вигаданих та не підтверджених обставинах, у зв'язку з чим порушуються права позивача як орендаря за договором, у т.ч. право використовувати приміщення та обладнання в своїй господарській діяльності до закінчення строку дії оренди, тобто по 03.12.2019.

Ухвалою суду від 22.11.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

23.11.2018 позивач надав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№ 33044), згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича по справі № 922/3158/18 шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (ідентифікаційний код 32759456) та будь-яким іншим особам виселяти ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича з приміщення, котре перебуває в користуванні ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1-1/Х-1;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (ідентифікаційний код 32759456) та будь-яким іншим особам обмежувати доступ ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича та його найманих працівників до приміщення, яке знаходяться в користуванні ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича на підставі Договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1-1/Х-1, у визначений в Договорі оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1-1/Х-1 час, а також буді-яким способом створювати перешкоди для здійснення ФОП Мартиненко Андрієм Миколайовичем підприємницької діяльності в орендованому приміщенні;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (ідентифікаційний код 32759456) припиняти роботу будь-яких систем забезпечення в приміщенні, яке знаходиться в користуванні ФОП Мартиненко Андрія Миколайовича на підставі Договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1-1 /X-1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що внаслідок дострокового розірвання Договору № Е-1-1/Х-1 з 25.11.2018 року відповідач матиме змогу здійснюватиме дії, передбачені пунктами 22.2, 42.5 Договору № Е-1-1/Х-1, що призведе до завдання позивачу майнової шкоди та недопуску його до орендованого приміщення.

Суд, розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Мартиненко Андрія Миколайовича про забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд.

Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З наведеного вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

У даному випадку предметом спору у даній справі є визнання недійсним дострокового розірвання Товариством з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" договору оренди від 01.12.2016 № Е-1-1/Х-1 в односторонньому порядку, викладене у формі повідомлення від 25.10.2018 № 02/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 № Е-1-1/Х-1.

Проте, суд зазначає, що саме посилання позивача на можливість недопуску його до орендованого приміщення та завдання йому майнової шкоди, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Окрім того, суд зазначає, що з поданих заявником матеріалів, не вбачається доказів того, що відповідачем або іншими особам вчиняються певні дії, які обмежують позивача у використанні орендованих приміщень за договором на теперішній час.

Також, позивачем не надано до суду доказів того, що у разі не використання орендованих приміщень за договором ним буде не отримано відповідний дохід.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин та з огляду на те, що позивачем не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 79, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Мартиненко Андрія Миколайовича (вх.№ 33044 від 23.11.2018) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 26.11.2018.

Суддя А.М. Буракова