СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"22" листопада 2018 р. Справа № 5023/4734/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача -Мироненко С.С. (ордер 3012305 від 14.07.2017),

третьої особи - не з'явився,

апелянта - Межирицький А.О. (довіреність від 01.10.2018, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26.10.2016 №101),

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "НВК "Харківтранс" (вх.128) (особи, яка не брала участі у справі і вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки)

на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у справі №5023/4734/12

за позовом Виробничого підприємства "Харківполімернитка" товариство з обмеженою відповідальністю, м.Харків

до фізичної особи - підприємця Загурського Сергія Михайловича, м.Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м.Харків

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року Виробниче підприємство "Харківполімернитка" Товариство з обмеженою відповідальністю (позивач) звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця Загурського Сергія Михайловича (відповідач) про:

1) заборону відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність, в тому числі виробництво, в прибудові літ. "В-1", яка складається з приміщень 1-8 площею 64,7 м2 та 1-9 площею 4,3 м2, складу літ. "И" площею 109,6 м2 та розміром 16,65 х 6,7 м по АДРЕСА_1;

2) зобов'язання відповідача відновити стан земельної ділянки площею 0,9632 га по АДРЕСА_1, який існував до будівництва на ній вказаної прибудови шляхом її знесення;

3) усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,9632 га шляхом знесення прибудови літ. "В-1".

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у цій справі позов задоволено частково (а.с.96-101 т.1).

Зобов'язано відповідача:

1) відновити стан земельної ділянки площею 0,9632 га, який існував до будівництва на ній прибудови літ. "В-1", яка складається з приміщень 1-8 площею 64,7 м2 та 1-9 площею 4,3 м2, складу літ. "И" площею 109,6 м2 розміром 16,65 х 6,7 м, знісши прибудову літ. "В-1";

2) усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,9632 га за адресою: Харківська область, Дергачівський район, що перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди землі, підписаного 01.12.2011 та укладеного 24.02.2012, знісши прибудову літ. "В-1".

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що відповідач не отримав згоду позивача на здійснення будівництва на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні позивача. Вказане свідчить про здійснення самочинного будівництва на свій розсуд з порушенням права позивача на користування земельною ділянкою. Порушення прав позивача обумовлено тим, що відповідна частина земельної ділянки, право користування якою належить ВП «Харківполімернитка» ТОВ на підставі договору оренди від 01.12.2011р., зайнята майном, самочинно побудованим відповідачем. Задовольняючи позовні вимоги про знесення самочинно збудованих приміщень суд керувався положеннями ст.27 Закону України «Про оренду землі», ст.152 Земельного кодексу України, ч.4 ст.376 Цивільного кодексу України. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про заборону відповідачу здійснювати підприємницьку діяльність, суд першої інстанції послався на положення ст.51 Господарського кодексу України, в яких наведено виключний перелік підстав для припинення підприємницької діяльності.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у цій справі залишено без змін (а.с.95-103 т.2).

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК "Харківтранс" (особа, яка не брала участі у справі і вважає, що суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки) звернулась до Вищого господарського суду із касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 у цій справі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 у справі №5023/4734/12 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Харківтранс" припинено (а.с.196-200 т.6).

Вказана ухвала мотивована тим, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій не вирішували питання щодо прав та обов'язків скаржника - ТОВ "НВК "Харківтранс".

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НВК "Харківтранс", яке не брало участі у справі, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в порядку ч.1 ст.254 ГПК України, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.12.2012 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 у цій справі (а.с.6-19 т.7).

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає про те, що оскаржуване рішення суду стосується його прав та обов'язків, оскільки він, на підставі договору №04/01/2012 від 04.01.2012 року, укладеного з ФОП Загурським С.М., є орендарем частини приміщень, які підлягають знесенню за рішенням суду. Як зазначає апелянт, вказаний договір оренди є чинним, "НВК "Харківтранс" сплачує орендну плату, а приміщення використовуються ним як місце для зберігання сировини та готової продукції. На думку апелянта, оскаржувані судові рішення порушують його права та обов'язки як орендаря приміщень.

Крім того, апелянт стверджує, що при ухваленні оскаржуваних рішень, судами не було враховано, що позивачем пред'явлено позов до неналежного відповідача, а спір між тими самими сторонами та щодо того самого предмету спору та з тих саме підстав вже було розглянуто у порядку цивільного судочинства Дергачівським районним судом Харківської області у справі №2-667/2011.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 апеляційну скаргу ТОВ "НВК "Харківтранс" задоволено частково, скасовано рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013. Провадження у справі №5023/4734/12 закрито (а.с.167-173 т.7).

Вказана постанова суду мотивована тим, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм процесуального права, оскільки даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України. Крім того, в наведеній постанові суд вказав на наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, оскільки оскаржуване судове рішення прямо впливає, як на фактичну (з урахуванням наявності вимог про знесення нежитлових приміщень), так і на юридичну можливість заявника - ТОВ "НКВ "Харківтранс", орендувати спірні приміщення за договором.

Постановою Верховного Суду від 11.07.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.03.2018 у цій справі скасовано. Справу №5023/4734/12 направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду (а.с.355-361 т.7).

Як зазначено в наведеній постанові Верховним Судом, суд апеляційної інстанції мав першочергово з'ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов'язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення. У випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов'язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права та/або обов'язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Верховний Суд вказує на те, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи розгляд апеляційної скарги, наведеного не врахував та здійснив апеляційний перегляд рішення, не вирішивши питання щодо застосування відносно апелянта процесуальних наслідків або частини 2 статті 50, або пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

Крім того, судом касаційної інстанції в постанові зазначено наступне:

«Харківський апеляційний господарський суд в мотивувальній частині постанови від 01.03.2018 робить висновок про наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, оскільки, як зазначає суд, йдеться не про ймовірну гіпотетичну можливість користування правами орендаря приміщення у майбутньому, а про конкретні права скаржника відповідно до укладеного з відповідачем договору, а тому суд робить висновок, що скаржник є особою, яка не брала участі у справі і господарський суд вирішив питання про його права».

Проте, як далі зазначає Верховний Суд, такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах наведеного вище процесуального закону і не можуть вважатися процесуальною дією суду щодо визначення процесуального статусу особи, яка, в даному випадку, є лише скаржником в апеляційному порядку.

«Водночас, суд не вказує, що такі висновки зроблені ним на підставі того, що про вирішення прав, інтересів та (або) обов'язків скаржника вказано в мотивувальній та/або резолютивній частині оскаржуваного зазначеною особою судового рішення».

Під час нового розгляду справи Харківським апеляційним господарським судом, апелянт - ТОВ "НВК "Харківтранс" заявив клопотання (вх.№7122) про його залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.11-19 т.8).

В обґрунтування наданого клопотання ТОВ "НВК "Харківтранс" зазначає, що на підставі договору оренди нежитлових приміщень від 04.01.2012 № 04/01/12, укладеного з ФОП Загурським С.М., він використовує частину із приміщень, що підлягають знесенню. Зазначений договір на даний час є чинним. Протягом 2012-2017 років ТОВ "НВК "Харківтранс" сплачувало ФОП Загурському С.М. орендну плату. Апелянт зазначає про те, що оскаржуване судове рішення прямо впливає, як на фактичну (з урахуванням наявності вимог про знесення нежитлових приміщень), так і на юридичну можливість ТОВ "НКВ "Харківтранс" оренди спірних приміщень за договором, які використовуються останнім як місце виробництва продукції у процесі здійснення господарської діяльності.

Позивач надав суду заперечення на заяву ТОВ "НВК "Харківтранс" про його залучення до участі у справі як третьої особи, в яких зазначає про те, що оскаржуване рішення суду не стосується прав та обов'язків ТОВ "НВК "Харківтранс". Позивач звертає увагу суду на те, що аналогічні висновки містяться в ухвалі Вищого господарського суду від 22.11.2017, якою припинено касаційне провадження за скаргою ТОВ "НВК "Харківтранс" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 у цій справі.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із клопотанням №12/09/1 від 12.09.2018, в якому просить залучити до участі у справі правонаступника Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (третьої особи у цій справі) - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (, адреса: 61145, м. Харків, вул.Космічна,21-А).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2018 зобов'язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області надати суду обґрунтовані письмові пояснення та підтверджуючі нормативні документи, які свідчать, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області (або інша особа публічного права) є правонаступником Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області.

На виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 18.09.2018, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області надав суду письмові пояснення про те, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано наказ №146 від 08.07.2014 про ліквідацію Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області як юридичної особи публічного права. Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №288 від 21.10.2014, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області з 21.10.2014 є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області зазначає про те, що він не є правонаступником Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області - третьої особи у цій справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 справу №5023/4734/12 призначено до розгляду на 22.11.2018 о 12:30 год.

В судове засідання 22.11.2018 позивач не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Третя особа в судове засідання 22.11.2018 свого представника не направила.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2018, якою розгляд справи призначено на 22.11.2018, направлялась на належну адресу третьої особи (м.Харків, вул.Космічна, буд.21-А, корп.1), однак не повернулась підприємством зв'язку.

Згідно ч.7 ст.120 ГПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Третя особа не повідомляла суд про зміну свого місцезнаходження під час розгляду справи.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції виконано вимоги статті 242 ГПК України щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглядати справу без участі їх представників.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників відповідача та апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Частиною 1 статті 272 ГПК України визначено, що у випадку надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Відповідно до частини 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, частиною 1 статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення суду, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов'язки, або зазначає (констатує без обґрунтування) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов'язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Вказане означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Отже, перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи вирішено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка подала апеляційну скаргу.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в своїй постанові від 11.07.2018, направляючи цю справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду ґрунтується на наступних обставинах.

Позивач є власником 25/100 частин нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач є власником 32/100 частин нерухомого майна, розташованого за зазначеною адресою, що підтверджується витягом від 06.03.2012р., виданим КП технічної інвентаризації «Інвенрос».

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2004 року, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, складається з адміністративного корпусу "А2" площею 876 кв.м., боксу "Б" площею 843,30 кв.м., боксу "В" площею 552,20 кв.м., складу "Г" площею 104 кв.м., прохідної "Д" площею 39,6 кв.м., АЗС Е. АЗС З, огорожі №1-№2.

Рішенням Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 12.08.2005 ТОВ АТП-2029, ПП Полтавець Т.Г., ВП «Харківполімернитка», СПДФО Загурському С.М., СПДФО ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж на умовах сумісного використання земельної ділянки та укладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27.10.2010 у справі №22-ц-9208/2011 задоволено позов Загурського С.М. до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ПП "Харвікполімернитка" про визнання за ним права власності на самочинні: прибудову літ. "В-1", яка складається з приміщень 1-8 площею 64,7 кв.м. та 1-9 площею 4,3 кв.м., склад літ. "И" площею 109,6 кв.м. розміром 16,65х6,7м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 09.06.2011 у справі №22-ц-9208/2011 рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27.10.2010 року скасовано та прийнято нове, яким Загурському С.М. відмовлено в задоволення позову.

Під час розгляду справи судом першої інстанції у цій справі встановлено, що будівництво здійснено відповідачем у 2008 році без належного дозволу та затвердженого проекту, без отримання письмової згоди Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, тобто, спірне майно відповідачем побудовано самочинно.

01.12.2011 року між ВП «Харківполімернитка» ТОВ (орендарем) та Малоданилівською селищною радою (орендодавцем) підписано договір оренди землі, а саме, спільної неподільної земельної ділянки загальною площею 0,9632 га, в тому числі, забудовані землі 0,9632 га. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:003:0725.

Вказаний договір оренди землі зареєстрований в управлінні Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області 24 лютого 2012р. за №00313.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив про те, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують наявність домовленості між ним та позивачем з приводу здійснення забудови земельної ділянки або отримання від позивача згоди на здійснення забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що забудова здійснена відповідачем без згоди позивача, що є порушенням права позивача на користування земельною ділянкою, яке передбачене нормами статті 152 Земельного Кодексу України, статтями 1, 25, 27 Закону України "Про оренду землі". Також суд дійшов висновку про порушення права сумісної власності позивача на майно, яке закріплено статтями 368, 369 Цивільного кодексу України.

Дослідивши зміст та резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вказаним судовим рішенням не вирішувались будь-які питання щодо прав, інтересів або обов'язків апелянта - ТОВ "НВК "Харківтранс".

Предметом позову у цій справі є вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення прибудови літ. "В-1".

Спір між позивачем та відповідачем виник у зв'язку із самочинною побудовою відповідачем прибудови без згоди позивача.

ТОВ "НВК "Харківтранс" не є стороною спірних правовідносин, які виникли між учасниками цієї справи.

Апелянт зазначає, що він є орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі укладеного з відповідачем договору оренди №04/01/12 від 04.01.2012, а тому оскаржуваним рішенням суду порушено його права.

Однак, такі доводи апелянта є безпідставними, оскільки правовідносини, які виникли між ТОВ "НВК "Харківтранс" та відповідачем на підставі договору оренди нежитлового приміщення, не є предметом розгляду у цій справі.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не наводив будь-яких висновків щодо прав, інтересів чи обов'язків ТОВ "НВК "Харківтранс".

Апелянт не вказує в якій частині оскаржуваного рішення вирішено питання про його права, інтереси чи обов'язки.

За таких обставин, правовий зв'язок між апелянтом та відповідачем у цій справі не може прийматись до уваги, оскільки спір про право вирішено у правовідносинах, в яких апелянт не є учасником.

Аналогічного висновку про те, рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у цій справі не вирішувалось питання про права та обов'язки ТОВ "НВК "Харківтранс", дійшов Вищий господарський суд України в ухвалі від 22.11.2017 (а.с.196-200 т.6).

Наведеною ухвалою суд касаційної інстанції припинив касаційне провадження у цій справі за скаргою ТОВ "НВК "Харківтранс" на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2013 у цій справі з тих підстав, що відсутній правовий зв'язок між скаржником і сторонами у справі.

Колегія суддів також враховує, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Проте, із матеріалів справи таких підстав не вбачається.

Судова колегія зазначає, що питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (в порядку ч.2 ст.50 ГПК України) вирішується судом лише після встановлення тієї обставини, що оскаржуване судове рішення прийнято про права, інтереси чи обов'язки такої особи.

Враховуючи, що у цій справі питання про права, інтереси чи обов'язки апелянта місцевим господарським судом не вирішувалось, клопотання ТОВ "НВК "Харківтранс" про залучення його до участі у справі як третьої особи задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на вищевикладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "НВК "Харківтранс" на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у справі №5023/4734/12 підлягає закриттю.

Оскільки судова колегія не вирішувала спір по суті, а дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, залучення до участі у справі правонаступника третьої особи є недоцільним на даній стадії розгляду справи, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі правонаступника Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, п.3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Харківтранс" на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2012 у справі №5023/4734/12- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.11.2018р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко