ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 Справа №914/1944/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб»юшн КАРГО ПАРТС», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА», м.Дубляни, Жовківський район, Львівська область

про стягнення 76489,58грн.

За участю представників:

від позивача - Вірк В.Є. -представник,

від відповідача - не з»явився,

присутній Дикін Д.О. - без доручення представник.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб»юшн КАРГО ПАРТС», м.Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА», м.Дубляни, Жовківський район, Львівська область про стягнення 76489,58грн. заборгованості, з якої: 71799,96грн. заборгованості за поставлений товар, 3509,35грн. пені та 12% річних в розмірі 1180,27грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 26.11.2018р.

В судове засідання 26.11.2018р. представник позивача з»явилась, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ували суду від 23.10.2018р. не виконав, витребуваних доказів не подав, хоча про дату, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Вказане підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення йому 30.10.2018р. поштового відправлення суду.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що відповідач не здійснив оплати за поставлений в період з 26.06.2018р. по 23.07.2018р. згідно Договору № 9014-14/2018р. від 06.06.2018р. товар на загальну суму 71799,96грн. Позивачем на підставі ст.ст.526, 610, 611, 625, 692 ЦК України, норм п. 5.2., 5.3. Договору № 9014-14/2018р. від 06.06.2018р. заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу, пені та 12% річних за період прострочення (з 22.08.2018 р. по 10.10.2018 р.) виконання грошового зобов»язання з оплати отриманого товару.

Відповідач відзиву на позов, доказів, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення боргу суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов»язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 та частиною 2 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов»язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов»язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

06.06.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб»юшн КАРГО ПАРТС», м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА», м.Дубляни укладено договір № 9014-14/2018 від 06.06.2018р.

Згідно п.п.1.1., 1.2., 2.3.1., 2.4., 5.2., 5.3. договору, позивач зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність відповідачу визначені цим Договором запчастини, експлуатаційні матеріали, автомобільні шини, тощо (далі-«Товар»), в також надати шиноремонтні та шиномонтажні послуги (далі «Послуги»), а відповідач зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товар і Послуги та здійснити їх оплату. Номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що передаються за цим Договором, термін та умови передачі, визначаються у рахунках-фактурах (рахунках на оплату), товарних (видаткових) накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товари, які є невід»ємною частиною Договору та остаточно узгоджуються Сторонами на кожну окрему партію Товару. Товар переходить у власність відповідача з моменту передачі товару відповідачу на складі позивача. Доказом передачі Товару позивачем у власність відповідача є належним чином оформлена товарна (видаткова) накладна. Погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується у товарних (видаткових) накладних та рахунках на оплату, що являються невід»ємними складовими даного Договору, без складення специфікацій. За порушення грошового зобов»язання за цим Договором більше 3-х календарних днів, відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ до суми простроченого платежу, за весь період такого прострочення. Сторони домовилися, що у разі прострочення виконання грошового зобов»язання, передбаченого цим Договором, винна Сторона несе відповідальність, встановлену статтею 625 ЦК України, а саме: той, хто прострочив виконання грошового зобов»язання має сплатити на користь іншої Сторони за Договором суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 71799,96грн. Вказане підтверджується видатковими накладними №SI від 26.06.2018р. на суму 12600грн., №SI від 03.07.2018р. на суму 15600грн., №SI від 13.07.2018р. на суму 15999,96грн., №SI від 23.07.2018р. на суму 27600,00грн. Всього за цими накладними поставлено позивачем відповідачу товару на загальну суму 71799,96грн. Товар отримано відповідачем, про що свідчать його підпис на видаткових накладних та відтиски печаток. Крім цього, позивачем в день поставки товару відповідачеві було виставлено рахунки на оплату поставленого товару. Про строк оплати товару позивачем також зазначено видаткових накладних. Так, відповідач зобов»язувався оплатити товар по видатковій накладній №SI від 26.06.2018р. на суму 12600грн. та рахунку № S від 26.06.2018р. до 26.07.2018р., по видатковій накладній №SI від 03.07.2018р. на суму 15600грн. та рахунку № S від 03.07.2018р. до 02.08.2018р., по видатковій накладній №SI від 13.07.2018р. на суму 15999,96грн. та рахунку № S від 13.07.2018р. до 12.08.2018р., по видатковій накладній №SI від 23.07.2018р. на суму 27600,00грн. та рахунку № S від 23.07.2018р. до 22.08.2018р. Однак, оплата відповідачем здійснена не була.

Скерований позивачем відповідачу лист-вимога № 09/10 від 09.10.2018р. про оплату поставлених товарів залишений останнім без відповіді та задоволення.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 3509,35грн. пені, на підставі п.5.2. Договору, за період з 22.08.2018р. по 10.10.2018р. обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При цьому щодо заявлених позовних вимог про стягнення пені за поставлений товар по видатковій накладній №SI від 23.07.2018р. з 22.08.2018р., суд вважає за доцільне зазначити таке.

Пунктом 1.9 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» передбачено, що якщо у договорі виконання грошового зобов»язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов»язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Крім цього, суд виходить з того, що необхідною умовою для нарахування пені відповідно до п.5.2. Договору є прострочення оплати продукції на строк більше 3-х календарних днів. Однак, відповідно до згаданого вище п.5.2 Договору сторони погодили, що у випадку допущення такого прострочення, пеня підлягає нарахуванню за весь період прострочення оплати поставленої продукції.

Обгрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення є позовні вимоги в частині стягнення 1180,27грн. 12% річних, на підставі ст.625 ЦК України та п.5.3. Договору, за період з 22.08.2018р. по 10.10.2018р.

Враховуючи те, що позивачем подано суду достатньо доказів на обгрунтування позовних вимог, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню, є позовні вимоги про стягнення з відповідача 71799,96грн. основного боргу, 3509,35грн. пені та 1180,27грн. 12% річних.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13,74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БП ШИНА» (80381, Львівська область, Жовківський район, м.Дубляни, вул.Львівська, будинок 16, ідентифікаційний код юридичної особи 38380863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб»юшн КАРГО ПАРТС» (02222, м.Київ, вул.Закревського, буд. 16, ) 71799,96грн. заборгованості, 3509,35грн. пені, 1180,27грн. 12% річних та 1762грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3.Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

4.Апеляційна скарга подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.12.2018р.

Суддя Бортник О.Ю.