ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" грудня 2018 р.Справа № 922/3294/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вхідний № 3294) Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни про вжиття заходів забезпечення позову по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ", м. Київ
про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець Байдакова Анна Юріївна, м. Харків звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ", м. Київ, в якому просить суд визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" щодо виселення Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни з приміщень, які знаходяться в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни на умовах оренди за договорам оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1. В позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 грудня 2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; вказано, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 03 січня 2019 року на 11 годин 20 хвилин.

Разом з позовною заявою Фізичною особою - підприємцем Байдаковою Анною Юріївною подано через канцелярію господарського суду Харківської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ", м. Київ про визнання протиправними дії відповідача щодо виселення позивача з приміщень, які знаходяться в його користуванні за договором оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1 шляхом заборонини Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" та будь-яким іншим особам виселяти Фізичну особу - підприємця Байдакову Анну Юріївну з приміщення, вилучати рухоме майно та обладнання, котрі перебувають в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" та будь-яким іншим особам бмежувати доступ Фізичній особі - підприємцю Байдаковій Анні Юріївні до приміщення, рухомого майна та обладнання, які знаходяться в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1, у визначений в договорі оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1 час, а також буді-яким способом створювати перешкоди для здійснення Фізичною особою - підприємцем Байдаковою Анною Юріївною підприємницької діяльності в орендованому приміщенні та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" та будь-яким іншим особам припиняти роботу будь-яких систем забезпечення в приміщенні, яке знаходиться в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1.

В обґрунтування заяви Фізична особа - підприємець Байдакова Анна Юріївна посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" надіслало їй повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, строк дії якого спливає 03 грудня 2019 року, а також проект відповідної додаткової угоди. Однак сторони не дійшли згоди щодо розірвання договору оренди. В порушення вимог статтей 188, 291 Господарського кодексу України та статті 43 договору оренди № Е-1/Х-1, не отримавши рішення суду про виселення позивача з орендованих приміщень, незважаючи на чинність договору оренди, відповідач намагається виселити позивача, закривши доступ відвідувачів до орендованих приміщень (льодовий каток) та відключивши в орендованих приміщеннях електропостачання, а також збирається силоміць виселити позивача з орендованих приміщень після 04 грудня 2018 року. На думку позивача, вже вчинені відповідачем дії та заплановане виселення позивача з орендованих приміщень до закінчення розгляду справи судом зроблять неможливим або значно ускладнять виконання судового рішення по даній справі у разі задоволення позову, оскільки позивач вже позбавлений можливості здійснювати підприємницьку діяльність в орендованих приміщеннях, та буде позбавлений цієї можливості до набрання рішенням суду законної сили, тобто протягом істотного для позивача проміжку часу.

Докази, на які посилається позивач в заяві, долучені до позовної заяви. Це копія вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" від 23 листопада 2018 року № 02/23-11 про звільнення та повернення приміщення секції Е-1-1 у відповідності з умовами договору оренди № Е-1/Х-1 від 01 грудня 2016 року. Також, копія талона-повідомленняза № 40598 Київського ВП ГУНП в Харківській області, заяви від 27 листопада 2018 року та 28 листопада 2018 року та пояснення від 27 листопада 2018 року до Київського ВП ГУНП в Харківській області.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Також, згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному, гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті, забезпечення позову - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим. щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду зазначеним вище.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин, вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог та сприятимуть його виконанню. Тоді як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що в свою чергу призведе до нівелювання функції судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів Позивача.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

З урахуванням викладених обставин, вжиття заявлених позивачем по даній справі заходів забезпечення позову сприятиме захисту та поновленню порушених прав позивача та виконанню рішення по даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Суд, врахувавши викладені вище обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що забезпеченням даного позову відповідачу не буде спричинено жодних збитків.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає наявність зв'язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Тоді як, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

Відповідно до частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заяву Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України -

УХВАЛИВ:

Заяву (вхідний № 3294) Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по справі № 922/3294/18 за позовом Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ", м. Київ про визнання дій протиправними, а саме:

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" () та будь-яким іншим особам виселяти Фізичну особу - підприємця Байдакову Анну Юріївну (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з приміщення, вилучати рухоме майно та обладнання, котрі перебувають в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" () та будь-яким іншим особам бмежувати доступ Фізичній особі - підприємцю Байдаковій Анні Юріївні (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до приміщення, рухомого майна та обладнання, які знаходяться в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1, у визначений в договорі оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1 час, а також буді-яким способом створювати перешкоди для здійснення Фізичною особою - підприємцем Байдаковою Анною Юріївною підприємницької діяльності в орендованому приміщенні.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ" () та будь-яким іншим особам припиняти роботу будь-яких систем забезпечення в приміщенні, яке знаходиться в користуванні Фізичної особи - підприємця Байдакової Анни Юріївни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі договору оренди від 01 грудня 2016 року № Е-1/Х-1.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили 03 грудня 2018 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень та може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 04 грудня 2021 року.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов'язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Стягувачем за даною ухвалою є Фізична особа - підприємець Байдакова Анна Юріївна АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОНА-КОМПАНІ", (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12, код ЄДРПОУ - 32759456)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підписана 03.12.2018 року.

Суддя П.В. Хотенець