ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Справа № 918/510/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 26.07.18р. у справі № 918/510/18 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ"

до комунального підприємства "Житлокомунсервіс" Вараської міської ради

про стягнення заборгованості в сумі 664 057 грн. 02 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" звернулось в господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Житлокомунсервіс" Вараської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 664 057 грн. 02 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 26 липня 2018 року у справі №918/510/18 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України.

Вказана ухвала мотивована тим, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення даного спору. Хоча заявлені позивачем вимоги пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту права, однак, обсяг матеріалів, що підлягає дослідженню - більше 1 000 (однієї тисячі) аркушів документів, що подані як додатки до позовної заяви, і обставин, які належить встановити, стосовно кожного договору підряду окремо, унеможливлює обєднання таких вимог в одне провадження.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" - звернулось до ОСОБА_2 апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить суд, скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 26 липня 2018 року у справі №918/510/18 та направити справу для її розгляду до суду першої інстанції. Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що позивач скористався своїм правом та об'єднав в одній позовній заяві вимоги пов'язані між собою поданими доказами, а саме доказами оплати виконаних робіт. Скаржник звертає увагу, що відповідач оплачував роботи не конкретно за кожним договором, а загалом по всіх договорах, а тому якщо роз'єднати позовні вимоги, то неможливо буде визначити в якій сумі і по якому саме конкретному договору були оплачені виконані роботи. Крім того, заявлені позивачем вимоги не підпадали під випадки заборони їх об'єднання, передбачені статтею 173 ГПК України, оскільки вказаною статтею не передбачено заборону об'єднувати в одне провадження різні вимоги, якщо вони суттєво ускладнюють вирішення спору. Також, позивач стверджує, що сумісний розгляд об'єднаних позовних вимог суттєво не ускладнить вирішення даного спору, оскільки в них беруть участь одні і ті самі сторони, договори та правовідносини, які випливають з них, фактично є ідентичними (відрізняються лише пункти 1.5 та 1.6 договорів місце виконання робіт та їх вартість.

ОСОБА_2 апеляційного господарського суду №918/510/18/3345/18 від 15 серпня 2018 року матеріали позовного провадження у справі №918/510/18 направлялися на доопрацювання до Господарського суду Рівненської області.

22 серпня 2018 року до апеляційного суду надійшли матеріали справи №918/510/18.

Ухвалою ОСОБА_2 апеляційного господарського суду від 27 серпня 2018 року у справі №918/510/18 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено на "25" вересня 2018 р. об 10:30 год. у приміщенні ОСОБА_2 апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 в залі судових засідань № 5.

Ухвалою ОСОБА_2 апеляційного господарського суду від 25 вересня 2018 року у справі №918/510/18 розгляд апеляційної скарги було відкладено на "09" жовтня 2018 р. об 10:30 год. у приміщенні ОСОБА_2 апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №5

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно Указу Президента України №454/2017 від 29 грудня 2017 року ОСОБА_2 апеляційний господарський суд ліквідовано та створено Північно-західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Волинську, Житомирську, Рівненську та Хмельницьку області, з місцезнаходженням у місті Рівному.

Частиною 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

05 жовтня 2018 року в газеті "Голос України" опубліковано оголошення про початок роботи Північно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до наказу керівника апарату ОСОБА_2 апеляційного господарського суду №992 від 01 жовтня 2018 року "Про комісію для передачі судових справ та матеріалів" згідно акта здачі судових справ від 03 жовтня 2018 року до Північно-західного апеляційного господарського суду передана апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 26 липня 2018 року у справі №918/510/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2018 року для розгляду справи №918/510/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2018 року у справі №918/510/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 26 липня 2018 року у справі №918/510/18 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів; розгляд апеляційної скарги призначено на "21" листопада 2018 р. об 10:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасування.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" звернулось в господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Житлокомунсервіс" Вараської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 664 057 грн. 02 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що між ним та відповідачем було укладено договори підряду, відповідно до яких позивач зобов'язувався виконувати роботи з експлуатації ліфтів, а саме: забезпечувати їх утримання в справному стані та безпечно експлуатувати шляхом організації належного технічного обслуговування та поточного ремонту, а також роботи з поточного ремонту та технічного обслуговування диспетчерського обладнання таких ліфтів, а відповідач зобов'язувався прийняти виконані роботи та їх оплатити. Пунктом 3.3. договорів передбачено, що погоджений сторонами акт є підтвердженням належного виконання підрядником робіт та інших умов цього договору. Сторонами були погоджені всі акти без зауважень. За період з березня 2017 року по травень 2018 року по всіх договорах позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 2775121,78 грн. Відповідач лише частково оплатив виконані роботи та сплатив грошові кошти в сумі 2111064,76 грн. Станом на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 664057,02 грн.

В поданій позовній заяві викладено вимоги про стягнення заборгованості за договорами підряду № 1 від 14.03.2017 року, № 2 від 14.03.2017 року, № 3 від 14.03.2017 року, № 4 від 14.03.2017 року, № 5 від 14.03.2017 року, № 6 від 14.03.2017 року, № 7 від 14.03.2017 року, № 8 від 14.03.2017 року, № 9 від 14.03.2017 року, № 10 від 14.03.2017 року, № 11 від 14.03.2017 року, № 12 від 14.03.2017 року, № 13 від 14.03.2017 року, № 14 від 14.03.2017 року, № 15 від 14.03.2017 року, № 16 від 14.03.2017 року, № 17 від 16.03.2017 року, № 18 від 14.03.2017 року, № 19 від 14.03.2017 року, № 20 від 14.03.2017 року, № 21 від 14.03.2017 року, № 22 від 14.03.2017 року, № 23 від 14.03.2017 року, № 24 від 14.03.2017 року, № 25 від 14.03.2017 року, № 26 від 14.03.2017 року, № 27 від 14.03.2017 року, № 28 від 14.03.2017 року, № 29 від 14.03.2017 року, № 30 від 14.03.2017 року, № 31 від 14.03.2017 року, № 32 від 14.03.2017 року, № 33 від 14.03.2017 року, № 34 від 14.03.2017 року, № 35 від 14.03.2017 року, № 36 від 14.03.2017 року, № 37 від 14.03.2017 року, № 38 від 14.03.2017 року, № 39 від 14.03.2017 року, № 40 від 14.03.2017 року, № 41 від 14.03.2017 року, № 42 від 14.03.2017 року, № 43 від 14.03.2017 року, № 44 від 14.03.2017 року, № 45 від 14.03.2017 року, № 46 від 14.03.2017 року, № 47 від 14.03.2017 року, № 48 від 14.03.2017 року, № 49 від 14.03.2017 року, № 50 від 14.03.2017 року, № 51 від 14.03.2017 року, № 52 від 14.03.2017 року, № 53 від 14.03.2017 року, № 54 від 14.03.2017 року, № 55 від 14.03.2017 року, № 56 від 14.03.2017 року, № 57 від 14.03.2017 року, № 58 від 14.03.2017 року, № 59 від 14.03.2017 року, № 60 від 14.03.2017 року, № 61 від 14.03.2017 року, № 62 від 14.03.2017 року, № 63 від 11.04.2017 року, № 64 від 14.03.2017 року, № 65 від 14.03.2017 року, № 66 від 13.04.2017 року, № 67 від 23.03.2017 року, № 68 від 23.03.2017 року.

Повертаючи позовну заяву та додані до неї матеріали ТОВ "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ", господарський суд Рівненської області дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення даного спору. Хоча заявлені позивачем вимоги пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту права, однак, обсяг матеріалів, що підлягає дослідженню - більше 1 000 (однієї тисячі) аркушів документів, що подані як додатки до позовної заяви, і обставин, які належить встановити, стосовно кожного договору підряду окремо, унеможливлює обєднання таких вимог в одне провадження.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 ГПК України).

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об'єднанню підлягають вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, суд вказав, що за кожним договором підряду суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру із визначення та дослідження різного кола доказів щодо встановлення обставин, пов'язаних з наявністю підстав для стягнення заборгованості, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи у строк встановлений ГПК України.

Однак, судом першої інстанції, всупереч вимог ГПК України не зазначено, в чому саме полягає перешкоджання з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін або суттєве утруднення вирішення спору, тобто суд дійшов наведених висновків без обґрунтування підстав.

Не достатнім є констатація судом факту, що об'єднання в одній заяві кількох вимог утруднить вирішення спору чи перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін. Суд повинен навести мотиви, за яких він дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовом, ТОВ "АРМ-ЕКО" в особі Філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" посилається на неналежне виконання відповідачем умов 68-ми договорів підряду, у зв'язку з чим просить стягнути з Комунального підприємства "Житлокомунсервіс" Вараської міської ради 664057,02 грн. заборгованості. На підтвердження обставин щодо порушення умов договорів та вимог чинного законодавства позивачем, окрім самих договорів підряду, додано до позовної заяви докази, серед яких, зокрема, містяться платіжні доручення в призначеннях платежу яких зазначено "оплата за технічне обслуговування ліфтів за січень 2018 року згідно договорів №37-68 від 14 березня 2017 року", "оплата за технічне обслуговування ліфтів за лютий 2018 року згідно договорів №1-18 від 14 березня 2017 року", "оплата за технічне обслуговування ліфтів за січень 2018 року згідно договорів №1-36 від 14 березня 2017 року" та інші, які одночасно стосуються багатьох договорів підряду. Відповідач оплачував роботи не конкретно за кожним договором, а загалом по всіх договорах, а тому якщо роз'єднати позовні вимоги, то неможливо буде визначити в якій сумі і по якому саме конкретному договору були оплачені роботи.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу, що позовні вимоги хоча й виникли з різних договорів, але пов'язані між собою поданими доказами, які долучені до позовної заяви на підтвердження підстав позову, отже позивачем не порушено правил об'єднання вимог.

Колегія суддів також звертає увагу, що сумісний розгляд об'єднаних позовних вимог суттєво не ускладнить вирішення даного спору, оскільки в них беруть участь одні і ті самі сторони, договори та правовідносини, які випливають з них, фактично є ідентичними (відрізняються лише пункти 1.5 та 1.6 договорів місце виконання робіт та їх вартість).

Об'єднання позовних вимог дасть можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Враховуючи, що вимоги позивача поєднані між собою підставами виникнення та одними й тими ж доказами, з метою процесуальної економії, ефективного використання процесуальних засобів для відновлення порушеного права та унеможливлення винесення різних рішень за однакових обставин, ці позовні вимоги можуть бути об'єднані в одній позовній заяві.

Отже, місцевий господарський суд необґрунтовано повернув матеріали позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України з підстави порушення позивачем правил об'єднання вимог.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Держава різними правовими засобами забезпечує захист прав і свобод людини і громадянина в особі органів законодавчої, виконавчої і судової влади та інших державних органів, які здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Положення частини 2 статті 8 Конституції України визначають, що її норми є нормами прямої дії.

Положення частини 2 статті 64 Конституції України не допускають обмеження права на судовий захист навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Це узгоджується з положеннями зазначеними в Загальній декларації прав людини, за якою кожен, у разі порушення його основних прав, наданих конституцією і законом, має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами (стаття 8).

Згідно статті 6 частини 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин 1, 3 статті 7, частини 1 статті 8 "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність процесуальних підстав для повернення позовної заяви, чим всупереч приписам статті 19 Конституції України, обмежив позивача у здійсненні прав, передбачених статтею 129 Конституції України.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та відповідно справа №918/510/18 - передачі на розгляд до господарського суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ-ЕКО" в особі філії "АРМ-ЕКО-ЛІФТ" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 26.07.18р. у справі № 918/510/18 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 29.07.18 у справі № 918/510/18 скасувати. Матеріали оскарження №918/510/18 направити для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови буде виготовлено в строк до 27 листопада 2018 року.

Повний текст постанови складений "22" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.