ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 листопада 2018 р. Справа № 903/779/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром"

до відповідача: Фермерського господарства ОСОБА_1

про стягнення 98 402,18 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Кобись Є.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, відповідно до договору про надання правничої допомоги

від відповідача: н/з

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбудпром» просить стягнути з Фермерського господарства ОСОБА_1 заборгованість в сумі 98402,18 грн., з них 81890 грн. основний борг, 3499 грн. 3% річних, 13013,18 грн. інфляційні втрати, також просять стягнути 1762 грн. судового збору та 8960 грн. витрат на правову допомогу.

Позов обґрунтований невиконання відповідачем зобовязань за договором №03/07-2017 від 03.07.2017р. в частині оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою суду від 31.10.2018р. відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено до розгляду на 20.11.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні 20.11.2018р. просив суд позовні вимоги задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 20.11.2018р. уповноваженого представника не направив, відзиву на позов не подав, проте був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням за №219 (а.с.51).

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами,-

встановив:

03.07.2017р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Західбудпром" (Позивач, Виконавець) та Фермерським господарством ОСОБА_1 (відповідач, Замовник) укладено договір про надання послуг машин і механізмів за №03/07 - 2017 (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що виконавець зобов'язується надати послуги екскаватором Liebherr по ціні 650,00 грн. з ПДВ; автомобілем Камаз 5511 по ціні 220,00 грн. з ПДВ; бульдозером ДЗ - 171 по ціні 450,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.2.1.1 та п.2.1.3. Договору передбачено, що виконавець зобовязується забезпечити виділений механізм (механізми) згідно поданої заявки замовника не пізніше 12 годин, або у відповідності іншого порядку подачі заявок по домовленості між виконавцем і замовником.

Згідно п.2.2.1 Договору сторони узгодили, що замовник зобовязаний своєчасно проводити оплату за надані послуги грошовими коштами за фактично надані послуги. Фактичне надання послуг підтверджується актами виконаних робіт, завіреними підписом уповноваженого представника замовника.

На виконання умов Договору між сторонами погоджені та підписані акти здачі - прийняття наданих послуг, а саме акт №ОУ - 0000023 від 31.07.2017р. на суму 58 860,00 грн., №ОУ - 0000033 від 31.08.2017р. на суму 60 640,00 грн., №ОУ - 0000045 від 29.09.2017р. на суму 48 300,00 грн., №ОУ - 0000051 від 13.10.2017р. на суму 17 950,00 грн. (а.с. 15-28).

Надання позивачем відповідачу вказаних послуг відображена у податкові звітності , а саме у наступних податкових накладних: №9 від 31.07.2017р. 58 860,00 грн.; №9 від 31.08.2017р. 60 640,00 грн.; №9 від 29.09.2017р. на суму 48 300,00 грн. та №4 від 13.10.2017р. на суму 17 950,00 грн.

Відповідач оплату за надані послуги провів частково на загальну суму 103 860,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №225 від 10.08.2017р. на суму 58 860,00 грн., №283 від 06.04.2018р. на суму 25 000,00 грн. та за №294 від 27.04.2018р. на суму 20 000,00 грн. (38-40).

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача на момент розгляду справи складає 81 890,00 грн.

10.05.2018р. за №111 та 03.09.2018р. за №169 на адресу відповідача направллялися листи з вимогою оплатити заборгованість, проте залишені без відповіді та виконання(а.с.45-47).

Доказів, які б спростовували цю заборгованість чи оплати, а також контррозрахунку заборгованості відповідач суду не подав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Враховуючи надання позивачем відповідачу послуг, отримання їх відповідачем, не проведення при цьому належних розрахунків і платежів, суд прийшов висновку, що вимога позивача в частині стягнення основної заборгованості в сумі 81 890,00 грн. підставна та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 13 013,18 грн. інфляційних втрат та 3 499,00 грн. 3% річних, суд зазначає таке.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок нарахованих інфляційних втрат та 3% річних, вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення.

При цьому судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, у сумі 8 960 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2018р. між позивачем (клієнт) та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір про надання правової допомоги №22/10, за умовами якого адвокат зобов'язався надати правову допомогу в господарській справі за позовом ТОВ «Західбудпром» до Фермерського господарства ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, а клієнт зобовязується сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги і фактичні витрати адвоката, понесені ним у звязку з виконанням договору. За надану адвокатом правову допомогу по справі в суді першої інстанції, клієнт сплачує гонорар, розмір якого визначається додатковою угодою до договору. Згідно акту виконаних робіт від 20.11.2018 року №22-г вартість наданих послуг 8 960,00 грн. Право ОСОБА_2 на зайняття адвокатською діяльністю підтверджується свідоцтвом серія РН № 1331 від 04.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, у сумі 8 960 грн. 00 коп. підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 130, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фермерського господарства ОСОБА_1 (45300, АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром"(45403, Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 - й мікрорайон, буд. 13, офіс 1 ) 98 402,18 грн., з яких 81 890, 00 грн. основної заборгованості, 13 013,18грн. інфляційних втрат, 3 499,00 грн. 3% річних, 8 960, 00 грн. витрат на правову допомогу та 1 762,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

26.11.2018

Суддя М. С. Шум