РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018Справа № 910/11873/18
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича (03061, АДРЕСА_1)
до проФізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича (02166, АДРЕСА_2) стягнення заборгованості у розмірі 92 110 грн. 00 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фізична особа - підприємець Карась Олександр Сергійович (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 92 110 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань за Договором позики б/н від 01.03.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича до Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича про стягнення заборгованості у розмірі 92 110 грн. 00 коп. залишено без руху. Надано Заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду письмової заяви із зазначенням відповідних відомостей, доказів сплати судового збору.

25.09.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.09.2018 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 05.10.2018 року уповноваженій особі Позивача та поверненням поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцем проживання Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича є 02166, АДРЕСА_2.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі № 910/11873/18 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича, зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.03.2018 року між Фізичною особою - підприємцем Карась Олександром Сергійовичем (Позикодавець) та Фізичною особою - підприємцем Прозоровим Андрієм Олеговичем (Позичальник) було укладено Договір позики б/н, відповідно до умов якого Позичальник отримує від Позикодавця, а Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 3 000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 80 430 гривень 00 копійок, згідно з офіційним курсом Національного банку України гривні щодо іноземних валют станом на момент підписання Договору та 7 000 гривень 00 копійок. (а.с.14-16)

У п.1.2 Договору зазначено, що Позичальник зобов'язується повернути отримані кошти, зазначені в п. 1.1 даного Договору в повному обсязі згідно з графіком погашення позики (додаток № 2 до Договору), протягом 162 днів з моменту підписання СТОРОНАМИ даного Договору.

Строк обчислення починається з наступного дня, після підписання Сторонами даного Договору. (п.1.3 Договору)

Згідно з п.2.1, 2.2 Договору Позикодавець зобов'язується невідкладно передати позику одразу після підписання цього Договору. Позика надається шляхом передачі готівки із рук Позикодавця в руки Позичальника.

Відповідно до п.2.3 Договору підтвердженням отримання позики Позичальником є розписка видана Позикодавцю.

По закінченню строку, вказаного в п. 1.2., цього Договору, Позичальник зобов'язується повернути суму позики в тій ж валюті, у якій Позикодавець надав позику Позичальнику. (п.2.4 Договору)

У п.2.5, 2.6 Договору визначено, що позика повертається шляхом передачі готівки із рук Позичальника в руки Позикодавця в тій ж валюті, у якій Позикодавець надав позику. Підтвердженням повернення позики є передача розписки Позикодавцем Позичальнику.

Відповідно до розписки №1 про отримання грошових коштів, що є Додатком №1 до Договору позики б/н від 01.03.2018 року, Фізична особа - підприємець Прозоров Андрій Олегович отримав грошові кошти у розмірі 3000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 80 430 гривень 00 копійок, згідно з офіційним курсом Національного банку України гривні щодо іноземних валют станом на момент підписання Договору та 7 000 гривень 00 копійок від Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича, на виконання умов Договору позики б/н від 01.03.2018 року. (а.с.17)

Додатком №2 до Договору позики б/н від 01.03.2018 року Сторони передбачили графік погашення позики. (а.с.18)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання Відповідачем умов Договору утворилась заборгованість у розмірі 92 110 грн. 00 коп.

15.05.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість за договором, що підтверджується копіями рекомендованого повідомлення, поштового конверту, повернутого на адресу відправника, роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти за відстеженням поштового відправлення. (а.с.19-24))

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору позики б/н від 01.03.2018 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (стаття 1048 Цивільного кодексу України)

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розписки №1 про отримання грошових коштів, що є Додатком №1 до Договору позики б/н від 01.03.2018 року, Фізична особа - підприємець Прозоров Андрій Олегович отримав грошові кошти у розмірі 3000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 80 430 гривень 00 копійок, згідно з офіційним курсом Національного банку України гривні щодо іноземних валют станом на момент підписання Договору та 7 000 гривень 00 копійок від Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича, на виконання умов Договору позики б/н від 01.03.2018 року. (а.с.17)

Додатком №2 до Договору позики б/н від 01.03.2018 року Сторони передбачили графік погашення позики, за яким кінцевий термін погашення позики є 10.08.2018 року. (а.с.18)

По закінченню строку, вказаного в п. 1.2., цього Договору, Позичальник зобов'язується повернути суму позики в тій ж валюті, у якій Позикодавець надав позику Позичальнику. (п.2.4 Договору)

У п.2.5, 2.6 Договору визначено, що позика повертається шляхом передачі готівки із рук Позичальника в руки Позикодавця в тій ж валюті, у якій Позикодавець надав позику. Підтвердженням повернення позики є передача розписки Позикодавцем Позичальнику.

Таким чином, заборгованість Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича перед Фізичною особою - підприємцем Карась Олександром Сергійовичем за Договором позики б/н від 01.03.2018 року становить 3000 доларів США 00 центів та 7 000 гривень 00 копійок.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Фізичній особі - підприємцю Карасю Олександру Сергійовичу в розмірі 3000 доларів США 00 центів, що еквівалентно 85 110 грн. 00 коп., та 7 000 гривень 00 копійок.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення позики в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 92 110 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича на користь Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича підлягає стягненню заборгованість у розмірі 92 110 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Прозорова Андрія Олеговича (02166, АДРЕСА_2, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця Карася Олександра Сергійовича (03061, АДРЕСА_1, Ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість у розмірі 92 110 (дев'яносто дві тисячі сто десять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) коп. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин