ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

20 листопада 2018 року Справа № 912/2706/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи № 912/2706/18

за позовом: Фермерського господарства "Пролісок" 26541, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Роздол, вул. Комсомольська, 15

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, адвокат, ордер № 74742 від 15.11.2018;

від відповідача - участі не брали;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Пролісок" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про наступне:

- визнати за Фермерським господарством "Пролісок" право постійного користування земельними ділянками загальною площею 34,4 Га (у тому числі на земельну ділянку площею 5,9 га; на земельну ділянку площею 10,8 га; на земельну ділянку площею 17,7 га) сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, розташованих на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, та право на які посвідчено державним актом на право постійного користування землею, виданого 11.05.1998 року на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 66.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області на підставі пункту "д" частини 1 статті 211 Земельного кодексу України не визнається право Фермерського господарства "Пролісок" на постійне користування земельними ділянками загальною площею 34,4 га для ведення фермерського господарства, розташованих на території Роздольської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, та які належали на праві постійного користування засновнику господарства ОСОБА_2 на підставі державного акта на право постійного користування землею (який помер 23.09.2017).

Ухвалою від 22.10.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 912/2706/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 20.10.2018.

01.11.2018 на адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги заперечив.

15.11.2018 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи № 922/3312/17.

20.11.2018 суд розпочав підготовче провадження.

У підготовчому засіданні 20.11.2018 приймав участь представник позивача.

Відповідач участь повноважного представника в підготовчому засіданні 20.11.2018 не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час підготовчого засідання.

Відповідно до пункту 10 частини 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Представник позивача в підготовчому засіданні 20.11.2018 підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі.

При розгляді вказаного клопотання господарський суд враховує наступне.

Як слідує з поданого позову та матеріалів справи, земельна ділянка, про повернення якої подано позов, була надана громадянину ОСОБА_2 у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства.

Гр. ОСОБА_2 створено Фермерське господарства "Пролісок".

Однак, громадянин ОСОБА_2 помер 23.09.2017.

За обґрунтуванням позовних вимог, право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Відповідно до положень ст. 407 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Однак, договір емфітевзису в даному випадку відсутній.

Позивачем в своєму клопотанні зазначено, зокрема про те, що земельна ділянка передавалась засновнику господарства ОСОБА_2 в постійне користування саме для створення та господарської діяльності фермерського господарства та, відповідно, право постійного користування автоматично перейшло від ОСОБА_2 до Фермерського господарства "Пролісок" з моменту його створення.

Господарський суд зазначає, що в пункті 19 постанови від 07.03.2018 у справі № 911/436/17 Верховний Суд у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду за результатами системного аналізу Земельного кодексу України та Закону України "Про фермерське господарство" вказав, що (1) земельна ділянка для ведення фермерського господарства набувається саме фізичною особою; (2) після створення (державної реєстрації) фермерського господарства останнє набуває земельні ділянки державної або комунальної власності у користування або власність виключно на підставі земельних торгів відповідно до положень частини 1 статті 134 Земельного кодексу України; через що дійшов висновку, що отримання саме фермерським господарством землі в користування поза процедурою земельних торгів є порушенням закону, а ототожнення фізичної особи та фермерського господарства в контексті спірних правовідносин є неправильним.

В постанові від 29.02.20018 у справі № 926/590/17 Верховний Суд у складі колегії суддів палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду дійшов висновку про те, що передання засновнику позивача фізичній особі ОСОБА_4 для ведення селянського (фермерського) господарства згідно з Державним актом на право постійного користування від 12.07.1996 у постійне користування земельної ділянки виключають наявність правових підстав для визнання за позивачем, як за юридичною особою, права постійного користування вказаною земельною ділянкою.

У справі № 922/3312/17, порушеною за позовом Селянського (фермерського) господарства "Відродження" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права користування та визнання недійсним наказу, суд на підставі ч. 1 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України постановив ухвалу від 22.05.2018 про передачу даної справи на розгляд Судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою від 04.06.2018 справу № 922/3312/17 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Частина 1 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки предметом розгляду у справі № 912/2706/18, як і у справі № 922/3312/17, є питання правомірності користування земельними ділянками селянського (фермерського) господарства, а висновки палати Касаційного господарського суду щодо носія речового права на землю, надану фізичній особі для ведення селянського (фермерського) господарства, матимуть вирішальне значення для єдиної правозастосовчої практики, суд доходить висновку про зупинення провадження у справі №912/2706/18 до закінчення перегляду справи № 922/3312/17 палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, статтями 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 15.11.2018 № б/н Фермерського господарства "Пролісок" про зупинення провадження у справі № 912/2706/18 задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 912/2706/18 за позовом Фермерського господарства "Пролісок" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права постійного користування земельною ділянкою до закінчення розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3312/17.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Копії ухвали надіслати Фермерському господарству "Пролісок" за адресою: 26541, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Роздол, вул. Комсомольська, 15 та Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.11.2018.

Суддя В.В.Тимошевська