ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2018 Справа № 920/665/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Сопяненко О.Ю., секретаря судового засідання Чепульської Ю.В., розглянувши матеріали справи №920/665/18

за позовом: ПАТ Укртелеком в особі Сумської філії ПАТ Укртелеком, м. Суми

до відповідача: ОСОБА_1 соціального захисту населення Конотопської міської ради, м. Конотоп

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Конотопської міської ради, м. Конотоп,

2) Конотопського управління Державної казначейської служби України, м. Конотоп

про стягнення 186 915,37 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не зявився,

від третіх осіб: не зявилися.

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Конотопської міської ради 185 452,07 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, 1 463,30 грн. 3% річних від простроченої суми, а також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2 803,72 грн.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 31.08.2018 відкрито провадження у даній справі.

Відповідач подав суду відзив на позов, відповідно до якого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав суду відповідь на відзив № 59 000/17-85 від 18.09.2018.

Ухвалою господарського суду від 16.10.2018 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 23.10.2018 розгляд справи призначено на 27.11.2018.

В судовому засіданні представник позивача підтримав поданий позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте, направив листа від 30.10.2018 про розгляд справи без його участі.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, Конотопське управління ДКСУ Сумської області направило суду листа від 20.11.2018 про розгляд справи без участі представника управління.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви вбачається, що згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 11.04.2012 № 295 установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Так, надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг на пільгових умовах передбачено таким категоріям громадян, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХП, Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998р. №202/98-ВР, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р., Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, 3акону України «Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», як оператор телекомунікацій у своїй діяльності керується нормами діючого законодавства, зокрема Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, та вище зазначеними нормами Законів України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-ГУ, Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 №295, Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117.

Разом з тим, зобов'язання ПАТ «Укртелеком» надавати телекомунікаційні послуги пільговим категоріям, кореспондується з обов'язком органів місцевого самоврядування здійснювати оплату послуг, які надаються на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту 20-4 ст.91 Бюджетного кодексу України пільги з послуг зв'язку належать до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів. Зазначена вище норма передбачає, що пільгове надання послуг зв'язку фінансується за рахунок видатків місцевих бюджетів будь-якого рівня шляхом визначення у відповідному місцевому бюджету коштів.

Частиною 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово- комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

При цьому, згідно п. 3 Порядку № 256, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Порядок погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги пільговим категоріям населення, визначений Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117.

Відповідно до пункту 3 Положення структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою 1 -пільга, в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Згідно пункту 10 Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга».

Відповідно до пункту 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою 5-пільга та реєстр розрахунків згідно з формою 7-пільга; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою 3-пільга; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою 3-пільга; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами 4-пільга та 6-пільга.

Таким чином, ОСОБА_1 соціального захисту населення Конотопської міської ради є головним розпорядником коштів на погашення заборгованості перед ПАТ «Укртелеком» за телекомунікаційні послуги, надані пільговикам, що проживають на території м.Конотоп.

На виконання вимог п.10 Положення Позивач в особі свого структурного підрозділу-Сумської філії ПАТ «Укртелеком» - щомісячно в електронному та паперовому вигляді направляв до Відповідача інформацію за формою « 2-пільга» щодо телекомунікаційних послуг, наданих пільговикам у відповідному минулому місяці, а саме:

за червень 2017року на суму 31944,04грн.,

за липень 2017 року на суму 32693,54грн.,

за серпень 2017року на суму 31886,20грн.,

за вересень 2017року на суму 31180,53грн.,

за травень 2017 року на суму 30881,08грн.,

за червень 2017року на суму 26866,68грн.

Про це свідчать додані до позовної заяви копії супровідних листів від 09.08.2017р. №591200/292-143, від 07.09.2017р. №591200/292-150, від 09.10.2017р. №591200/292-162, копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення від 10.11.2017р., від 08.12.2017р., від 12.01.2018р., скріншотами (знімками екрану) комп'ютера, з якого вони були відправлені від 08.08.2017р., від 07.09.2017р., від 06.10.2017р., від 07.11.2017р., від 06.12.2017р., від 09.01.2018р., та розрахунки видатків за період: липень - грудень 2017року.

Загалом за період: липень - грудень 2017 року Позивачем надано пільговикам м.Конотоп телекомунікаційні послуги на суму 185 452,07грн.

Відповідач зазначені суми не оспорив.

Всупереч вимогам частини 2 пункту 11 Положення Відповідач не здійснив погашення заборгованості перед Позивачем за послуги, надані пільговикам у період липень-грудень 2017року на суму 185 452,07грн.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу (ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України).

Крім того, ст.525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 526 та 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства та у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другою сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.2 ст.193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розроблюють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Частина 1 статті 66 Закону ставить вимогу до місцевих бюджетів, в частині, що місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Пільги, що передбачені ст. 63 Законом України «Про телекомунікації» належить до загальнодоступних послуг та входять до групи мінімальних соціальних потреб.

З огляду на вищевизначене, відшкодування витрат, понесених ПАТ «Укртелеком» внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах мешканцям м.Конотоп, повинно здійснюватись за рахунок коштів бюджету м.Конотоп у повному обсязі.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, що становить 1 463 грн. 30коп.

10.04.2018 р. Позивач направив на адресу Відповідача претензію №59с000/12-18 з вимогою погашення заборгованості, що утворилась внаслідок надання позивачем телекомунікаційних послуг населенню на пільгових умовах у розмірі 185 452,07 грн. Відповідач в своїй відповіді від 15.05.2018р. №09-08/1680 послався на відсутність коштів на відшкодування пільг окремим категоріям громадянам з оплати послуг зв'язку. Ці кошти були передбачені в рішенні Конотопської міської ради від 22.12.2016р.(21 сесія, 7 скликання) «Про затвердження Міської програми соціального захисту пільгових категорій населення на 2017 рік», але не були виділені.

Проте, обов'язок Відповідача провести розрахунки з Позивачем не ставиться законодавством у залежність від наявності бюджетного фінансування.

Більш того, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності. За таких обставин, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.04.2018 по справі №906/621/17, постанові Верховного Суду України від 07.05.2018 по справі №921/442/17, постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 у справі №15/5027/715/2011, постановах Верховного суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12.

Відповідно до п. 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно п. 1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в сумі 186 915,37 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору в сумі 2 803,72 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» до ОСОБА_1 соціального захисту населення Конотопської міської ради - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення Конотопської міської ради (41600, Сумська область, м. Конотоп, проспект Миру, будинок 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії ПАТ «Укртелеком» (40030, м. Суми, вул. Іллінська, 2, ) 185 452,07 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, 1 463,30 грн. 3% річних; 2 803,72 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28.11.2018.

Суддя О.Ю. Сопяненко