РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2018Справа № 910/12323/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТТрейд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БК САД"

про стягнення 144 285,14 грн.

за участю представників:

позивача: Малеванчук І.В.

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТрейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "БК САД" про стягнення 144 285, 14 грн., у тому числі: 104 578, 67 грн. - основного боргу, 9 653, 34 грн. - 3 % річних та 30 053, 13 грн. - інфляційні втрати.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за виконані роботи.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12323/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 09.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено до 13.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено до 20.11.2018.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача у судовому засіданні 20.11.2018 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 214.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 20.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТТрейд" (позивач) товариством з обмеженою відповідальністю "БК САД" (відповідач) 08.06.2017 укладено договір будівельного підряду № ПП107, відповідно до якого позивач зобов'язався на власний ризик, власними силами та залученими засобами, матеріалами виконати та здати відповідачу за відповідним актом приймання-передачі виконаних робіт комплекс будівельних робіт у відповідності до умов договору та робочої документації на об'єкті будівництва: «Будівництво торгово-розважального і спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім. О. Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на проспекті Перемоги, 24 (літ. А), 26 у Шевченківському районі м. Києва», а останній прийняти роботи та сплатити їх вартість, а також, при необхідності, вартість використаних позивачем при виконанні робіт матеріалів та комплектуючих виробів.

Відповідно до пункту 2.1 вартість договору являє собою суму, вказану в угодах, підписаних сторонами до договору.

Сторонами у справі 08.06.2017 укладено додаткові угоди № ПП10702 та № ПП10701 до договору будівельного підряду № ПП107, згідно яких позивач зобов'язався виконати роботи з монтажу металоконструкцій та сандвіч-панелей на ділянці фітнес-центру в осях 1/1-6/1, А/1-Д/1, 5-10, А-М об'єкту будівництва: «Будівництво торгово-розважального і спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім. О. Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на проспекті Перемоги, 24 (літ. А), 26 у Шевченківському районі м. Києва», що здійснюються у 2017 році. Загальна вартість робіт та матеріалів згідно угоди № ПП10701 становить 1 000 372, 17 грн., згідно угоди № ПП10702 вартість робіт та матеріалів склала 278 088, 65 грн.

За умовами додаткових угод № ПП10702 та № ПП10701 від 08.06.2017 відповідач зобов'язався протягом п'яти календарних днів після підписання договору сплатити позивачу аванс у розмірі 100 % від вартості матеріалів та аванс у розмірі 35 % від вартості робіт.

Строк дії договору відповідно до пункту 12.1 сторони погодили з дня його підписання до повного виконання сторонами своїх забов`язань та умов договору.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Виконання позивачем підрядних робіт у період з серпня 2017 року по 2018 року та прийняття їх відповідачем на загальну суму 726 992, 83 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів виконаних робіт № 1 на суму 136 448, 94 грн., № 2 на суму 590 543, 89 грн.

Відповідно до пункту 2.3 угоди № ПП10702 та № ПП10701 оплата виконаних робіт здійснюється за фактично виконані позивачем та прийняті відповідачем роботи на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт з урахуванням авансів, відповідно до умов угоди.

Згідно наявних в матеріалах справи копій банківських виписок у період з 16.06.2017 по 12.09.2017 відповідач сплатив позивачу грошові кошти за виконані підрядні роботи в розмірі 936 448, 94 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду № ПП107 від 08.06.2017 позивач поставив, а відповідач прийняв матеріали та комплектуючі вироби на суму 314 034, 78 грн., що підтверджується видатковою накладною № 394 від 23.08.2017, копія якої знаходиться в матеріалах справи, а оригінал оглянуто в судовому засіданні.

Відповідач, в порушення умов договору підряду № ПП107 від 08.06.2017 не розрахувався за матеріали та комплектуючі вироби, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути в судовому порядку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріли справи, 11.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.09.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог за договором підряду. В якій просив здійснити зарахування переплати з оплати виконаних робіт в сумі 209 456, 11 грн. в рахунок часткової оплати за поставлений товар згідно видаткової накладної № 394 від 23.08.2017. Крім того, у зазначеній заяві позивач запропонував відповідачу сплатити заборгованість в розмірі 104 578, 67 грн.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Тобто, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

При цьому, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов'язку заявника перед адресатом, так і обов'язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

З урахуванням наведеного, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 104 578, 67 грн.

Оскільки факт поставки матеріалів та комплектуючих виробів та прийняття їх відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача 104 578, 67 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 9 653, 34 грн. - 3 % річних та 30 053, 13 грн. - інфляційні втрати за період з 24.08.2017 по 01.09.2018.

Однак, позивач не вірно визначив період нарахування, оскільки з урахуванням дня відправлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка надіслана на адресу відповідача 11.09.2018, період прострочення починається з 21.09.2018. З урахуванням наведеного, вимоги в означеній частині задоволенню не підлягають.

Що стосується витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до частини сьомої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи, що позивач не зробив відповідної заяви та не надав відповідні докази, витрати позивача, пов'язані з розглядом справи стягненню з відповідача не підлягають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТТрейд" до товариства з обмеженою відповідальністю "БК САД" про стягнення 144 285,14 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БК САД" (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, будинок 19, ідентифікаційний код 39724021) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТТрейд" (03146, м. Київ, вул. Петра Чаадаєва, будинок, 2-Б, ідентифікаційний код 38080119) 104 578 (сто чотири тисячі п'ятсот сімдесят вісім) грн. 67 коп. - основного боргу та 2 164 (дві тисячі сто шістдесят чотири) грн. 28 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.11.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк