ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1640/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР»

на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у справі № 911/1640/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БКЗ ГРЕЙН»

Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНОК»

Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «БАТЬКІВЩИНА»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУКСОР-УТР»

про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та зобовязання вчинити певні дії

Суддя Карпечкін Т.П.

Представники учасники справи:

від позивача (скаржника): не зявився;

від відповідача1: не зявився;

від відповідача2: не зявився;

від відповідача3: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області: не зявився.

обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.09.2015 року у справі № 911/1640/15 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 24.09.2015 у справі №911/1640/15 скасовано частково та прийняти нове рішення, яким позов задоволено частково.

07.04.2016 року на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року у справі № 911/1640/15 було видано 12 відповідних наказів зі строком предявлення виконавчого документа до виконання до 29.03.2017 року.

16.07.2018 року до Господарського суду Київської області надійшла скарга № 16/07-1 від 16.07.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, в якій скаржник просить суд визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області щодо опису і арешту майна, накладеного постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_1 від 22.05.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП № 56265380, відкритого 24.04.2018 року на виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 року 911/1640/15 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» штрафу у розмірі 1056000,00 грн. та збитків у розмірі 2264908,84 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Окрім того, скаржник в п. 1 прохальної частини скарги просив суд поновити строк на подання скарги № 16/07-1 від 16.07.2018 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, оскільки після винесення 22.05.2018 року спірної постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП № 56265380, скаржник звертався зі скаргою б/н від 23.05.2018 року до начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, який листом № 4477 від 22.06.2018 року відмовив скаржнику у задоволенні скарги б/н від 23.05.2018 року, відповідний лист скаржником отримано 05.07.2018 року, в підтвердження чого скаржник подав витяг з сайту «Укрпошта».

У звязку з чим, згідно зі ст.ст. 119, 341Господарського процесуального кодексу України судом ухвалою від 17.07.2018 року поновлено строк на оскарження та призначено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» № 16/07-1 від 16.07.2018 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у справі № 911/1640/15 до розгляду на 27.07.2018 року.

В судове засідання 27.07.2018 року боржники, третя особа та представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області не зявились. Ухвалою від 27.07.2018 року розгляд скарги відкладався на 06.08.2018 року.

06.08.2018 року від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

В судове засідання 06.08.2018 року представники скаржника, боржників, третьої особи та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області не зявились, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 17.07.2018 року не виконали. Ухвалою від 06.08.2018 року розгляд скарги відкладався на 29.08.2018 року.

В судове засідання 29.08.2018 року представники скаржника, боржників, третьої особи та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області повторно не зявились, вимог суду не виконали.

Розглянувши в судовому засіданні 29.08.2018 року матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» № 16/07-1 від 16.07.2018 року на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, дослідивши наявні у справі докази та заслухавши пояснення скаржника, судом встановлено таке:

Відповідно до наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1640/15 від 07.04.2016 року, виданого на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» штраф у розмірі 1056000,00 грн. та збитки у розмірі 2264908,84 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» 24.04.2018 року звернулось із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищенаведеного наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1640/15 від 07.04.2016 року до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області.

24.04.2018 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП № 56265380 з виконання вищезазначеного наказу Господарського суду Київської області.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП № 45228179 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» в загальному розмірі 7806569,12 грн., до складу якого входить 18 виконавчих проваджень, в тому числі ВП № 56265380 з виконання спірного наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1640/15 від 07.04.2016 року про стягнення заборгованості в загальному розмірі 3320908,84 грн., 22.05.2018 року під час виїзду за адресою місцезнаходження боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранок» встановлено наявність транспортних засобів, у звязку з чим 22.05.2018 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було арештовано наступне майно:

1. Автомобіль марки ЗІЛ, модель 131 АЦ40, 1992 року випуску, пожежний, реєстраційний номер 01084, номер шасі (кузова, рами, коляски) № 027160, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі Свідоцтва про реєстрацію т.з. серії ІХС №369842, виданого та зареєстрованого Лохвицьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 22.03.2003 року.

2. Автомобіль марки ВАЗ, модель 21213, 2002 року випуску, легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами, коляски) № ХТА5181, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІХС № 369382, виданого та зареєстрованого Лохвицьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 18.01.2003 року.

3. Автомобіль марки ЗИЛ, модель 431412, 1992 року випуску, вантажний автокран, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) №5257М7000004, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію т.з. серії CAT №568829, виданого та зареєстрованого центром НЛП з ВТЗ м. Гадяч Полт. Обл. УДАІ УМВС України 27.11.2013 року.

4. Автомобіль марки КАМАЗ, модель 55111, 1990 року випуску, вантажний самоскид-С, реєстраційний номер ВІ 7034 AM, номер шасі (кузова, рами) №16, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 558825, виданого та зареєстрованого центром НЛП з ВТЗ м. Гадяч Полт. Обл. УДАІ УМВС України 03.12.2013 року.

5. Автомобіль марки ВАЗ, модель 2121, 1990 року випуску, легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер шасі (кузова, рами) № ХТА 212100МД832367, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії САТ 568828, виданого та зареєстрованого центром НЛП з ВТЗ м. Гадяч Полт. Обл. УДАІ УМВС України 27.11.2013 року.

6. Автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ, модель 4502, 1987 року випуску, самоскид вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_4, номер шасі (кузова, рами, коляски) №5250/40245, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №855325, виданого та зареєстрованого Лохвицьким ВРЕРУДАІ УМВС України в Полтавській обл. 07.07.2011 року.

7. Автомобіль марки САЗ, модель 3507, 1985 року випуску, вантажний самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_5, номер шасі (кузова, рами, коляски) №117890/10865754, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №568822, виданого та зареєстрованого центром КПП з ВТЗ міста Гадяч Полтавської області УДАІ УМВС України 27.11.2013 року.

8. Автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ, модель 554М, 1989 року випуску, вантажний самоскид-С, реєстраційний номер НОМЕР_6, номер шасі (кузова, рами, коляски) № 22195/1К2910118, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CAO № 800720, виданого та зареєстрованого Лохвицьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Полтавській області 29.03.2013 року.

9. Трактор (самохідне шасі) марки Т-16, 1987 року випуску, самохідне шасі, реєстраційний номер 18354В1, заводський № 411811, двигун № 17-03554, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії ЕА № 069043, виданого та зареєстрованого ДІСГ в Полтавській області 20.11.2013 року

10. Автомобіль марки ГАЗ, модель 5312 АЦУ-10, 1987 року випуску, цистерна пожежна-С, реєстраційний номер НОМЕР_7, шасі (кузова, рами, коляски) № БН, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію т.з. серії ІХС № 369942, виданого та зареєстрованого Лохвицьким МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України 04.04.2003 року.

11. Автомобіль марки ГАЗ, модель 3307, 1993 року випуску, вантажний паливозаправник-С, реєстраційний номер НОМЕР_8, номер шасі (кузова, рами, коляски) № ХТН330700Р1479396, який належить ТОВ «РАНОК» на підставі свідоцтва про реєстрацію т.з. серії САТ №568830, виданого та зареєстрованого центром НГІП з ВСЗ міста Гадяч Полтавської області УДАІ УМВС України 27.11. 2013 року.

Однак як зазначає скаржник, виконавчі дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_1 щодо опису і арешту вказаного майна є протиправними, зважаючи на те, що вищенаведені транспортні засоби перебували у заставі Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» з 22.09.2014 року на підставі договору застави транспортних засобів від 01.08.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 56196885, зробленого за запитом скаржника станом на 03.07.2018 року.

Крім того, рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/4335/15 від 08.12.2016 року, було звернуто стягнення на предмет застави шляхом набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» права власності на предмет застави згідно з договором застави транспортних засобів від 01.08.2014 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ранок», посвідченим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 та зареєстрованим в Реєстрі за № 2365, в рахунок стягнення 922 200,00 грн. штрафу за договором поставки № 200301 від 20.03.2014 року, а саме на 54 транспортні засоби, в тому числі і на ті, на які старшим державним виконавцем Лукмаслом М.М. накладено арешт спірною постановою від 22.05.2018 року про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 56265380.

У звязку з чим, скаржник, як особа яка вважає, що арештоване спірною постановою майно, належить їй, а не боржникові (на підставі рішення Господарського суду Київської області від 08.12.2016 року у справі № 911/4335/15, яке набрало законної сили 20.12.2016 року), звертався зі скаргою б/н від 23.05.2018 року до начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області та просив виключити із Акту опису і арешту, накладеному спірною постановою від 22.05.2018 року ВП № 56265380, належні йому транспортні засоби.

У відповідь на подану Товариством з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» скаргу б/н від 23.05.2018 року, листом № 4477 від 22.06.2018 року Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, відмовив скаржнику у задоволенні скарги посилаючись на ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Після чого, як стверджує скаржник, він звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про заборону реалізації арештованого майна, однак старшим державним виконавцем розпочато процедуру реалізації арештованого майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНОК» шляхом здійснення електронних торгів, які призначені на 30.07.2017 року за лотом № 291378, яке належить не боржнику, а Товариству з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР».

Відповідно до пп.1 п.2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Посилаючись на те, що Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області здійснює реалізацію майна не боржника, а стягувача, скаржник в скарзі просить визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області щодо опису та арешту майна ТОВ «Кіаксар», зокрема, 11 автомобілів (згідно з наведеним в скарзі переліком) та щодо передачі вказаного майна на реалізацію ДП «СЕТАМ» в порядку реалізації арештованого майна. Крім того, скаржник просить зупинити електронні торги арештованим майном за лотом №291378 до прийняття рішення за скаргою та набрання нею законної сили.

В ході розгляду скарги судом встановлено, що згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як визначено ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, до господарського суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, в порядку оскарження дій виконавчої служби скарга подається і розглядається в порядку, визначеному розділом 6 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, в межах оскарження дій виконавчої служби в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 339 Господарського процесуального кодексу України підлягає дослідженню визначений Законом України «Про виконавче провадження» обсяг прав і обовязків учасників виконавчого провадження, зокрема, боржника, стягувача, виконавця, в контексті окремого виконавчого провадження.

Крім того, з огляду на зміст ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, до господарського суду в порядку оскарження дій виконавчої служби мають право звертатись сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Таким чином, стягувач має право звернутись до господарського суду зі скаргою на дії виконавчої служби щодо порушення визначених та охоронюваних Законом України «Про виконавче провадження» прав та інтересів його, як особи, на користь якої має відбуватись примусове виконання за конкретним виконавчим документом.

Однак, як вбачається з викладених у скарзі обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР», яке хоч і є стягувачем у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі № 911/1640/15, однак звернулось зі скаргою на дії виконавчої служби, які не повязані з захистом його прав та інтересів як стягувача у виконавчому провадженні.

Зокрема, в обґрунтування скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» стверджує, що під час примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/1640/15 від 07.04.2016 року про стягнення заборгованості в загальному розмірі 3320908,84 грн. у ВП № 56265380 державним виконавцем вчиняються виконавчі дії щодо звернення стягнення на майно, а саме накладення арешту на майно, яке належить не боржникові, а Товариству з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР».

Тобто, в даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» є особою, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. При цьому, скарга на дії виконавчої служби не містить жодних обґрунтувань стосовно порушення прав та охоронюваних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» як особи, на користь якої має відбуватись примусове виконання (стягувача).

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1).

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (ч.2).

Таким чином, стягягувач та особа, яка вважає, що їй належить майно, на яке накладено арешт як на майно боржника, хоч і збігаються в одній особі - Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР», однак, мають різні процесуальні статуси, які передбачають різний порядок захисту їх прав та інтересів.

Зокрема, захист прав та охоронюваних законом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР», як особи, яка стверджує, що їй, а не боржникові належить майно, на яке накладено арешт у виконавчому провадженні, підлягають захисту в порядку, визначеному ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідному позовному провадженні, що не повязано з оскарженням дій виконавчої служби в порядку глави 6 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно, обставини, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» в скарзі на дії виконавчої служби, не підлягають дослідженню та розгляду у визначених ст.ст. 339, 340, 343 Господарського процесуального кодексу України межах та порядку.

Таким чином, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, яка не повязана з захистом прав та інтересів стягувача у виконавчому провадженні ВП № 56265380 щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 року 911/1640/15, тому підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КІАКСАР» на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області у виконавчому провадженні ВП № 56265380 щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 07.06.2016 року 911/1640/15 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу згідно IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін