ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4223/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", смт. Царичанка Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "Фарт", м. Дніпро

про стягнення передплати за товар в сумі 165 073 грн. 68 коп. за договором постачання від 17.10.2016 № 1710/1

Представники:

від позивача: Карпенко О.С., дов.№ б/н від 13.10.2016, предтавник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 17.09.2018 № 1709/01, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "Фарт" заборгованість в сумі 165 073 грн. 68 коп., з яких: 152 846 грн. 00 коп. - передплата за товар, сплачена позивачем на виконання договору постачання від 17.10.2016 № 1710/1, та 12 227 грн. 68 коп. - неустойка, нарахована позивачем на підставі п. 57 Положення про постачання продукції виробничо-технічного призначенні, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 № 888.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 23.10.2018.

Ухвалою суду 23.10.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні 15.11.2018.

У призначені судові засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 25.09.2018, що направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв'язку «Повернуто за закінченням строку зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 24.09.2018).

Крім того, на підтвердження направлення відповідачу ухвали від 23.10.2018 до матеріалів справи долучена належним чином засвідчена копія реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Дніпропетровській області з повідомленням від 26.10.2018. № 359 та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.11.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2016 між Приватним підприємством "Фарт" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" (замовник) укладено договір постачання № 1710/1 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товар - лабораторне обладнання (надалі - товар), кількість і вартість якого визначаються в Додатку № 1 до цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору (п. 1.1. договору).

Термін дії даного договору визначається з моменту його підписання і до 31.12.2016 р. (п. 1.2. договору).

Постачальник зобов'язаний передати замовнику товар, визначений цим договором на умовах, передбачених розділом 5. договору (п. 2.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. замовник приймає на себе наступні зобов'язання:

Прийняти товар відповідно до накладних, а також інші документи до товару (п. 2.2.1. договору).

Оплатити товар згідно з п. 4.1. цього договору (п. 2.2.2. договору).

Ціни на товари, що поставляються, встановлюються в національній валюті України (п. 3.1. договору).

Вартість предмета договору визначаються в Додатку № 1 до цього договору (п. 3.2. договору).

Оплата за товар здійснюється замовником шляхом банківського переведення грошових коштів на рахунок постачальника на умовах 100 % - передоплата (п. 4.1. договору).

Моментом оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок постачальника (п. 4.2. договору).

Термін поставки товару визначаються в Додатку № 1 до цього договору (п. 5.1. договору).

Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до замовника з моменту отримання товару (п. 5.2. договору).

Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника шляхом відправлення товару за адресою покупця за допомогою служби кур'єрської доставки «Нова пошта» (відділення за адресою: Дніпропетровська обл. Царичанський р-н, вул. Царичанська) (п. 5.3. договору).

Жодна зі сторін не може в однобічному порядку припинити дію даного договору, якщо за нею залишилися перед іншою стороною невиконані зобов'язання (п. 10.3. договору).

Сторони підписали та скріпили печатками Додаток № 1 до договору (а.с. 19), в якому визначили товар, що підлягає поставці:

1) Фотометр фотоелектричний КФК-3 (з повіркою) у кількості 1 шт, вартістю 15 000,00 грн. без ПДВ;

2) Насос водоструйний VITLAB у кількості 1 шт, вартістю 1 500,00 грн. без ПДВ;

3) Циркуляційний термостат (20 град. Цельсія) LOIPLT-111 P (11 літрів) у кількості 1 шт, вартістю 31 666,67 грн. без ПДВ;

4) Рефрактометр лабораторний ІРФ 454 Б-2М (з повіркою) у кількості 1 шт, вартістю 32 500,00 грн. без ПДВ;

5) Шейкер орбітальний LS-110 у кількості 1 шт, вартістю 42 500,00 грн. без ПДВ;

6) Секундомір СОПР 2А (з повіркою) у кількості 2 шт, вартістю 1 665,00 грн. без ПДВ;

7) Секундомір СОСПР 2Б (з повіркою) у кількості 2 шт, вартістю 1 665,00 грн. без ПДВ;

8) Гігрометр психометричний ВИТ 1 (з повіркою) у кількості 7 шт, вартістю 875,00 грн. без ПДВ. Всього з ПДВ: 152 846 грн. 00 коп. Умови поставки: СРТ склад покупця (Дніпропетровська обл., Царичанський р-н, смт. Царичанка, вул. Царичанська, 168) за рахунок продавця. Умови оплати: 100 % передоплата. Строк поставки: позиції № 1, № 2, № 8 - 5 календарних днів з моменту попередньої оплати; позиції № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 - 20 календарних днів.

На виконання п. 4.1. договору позивач здійснив 100% передоплату товару в розмірі 152 846 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4347 від 19.10.2016 (а.с. 20), відповідно до якого позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 152 846 грн. 00 коп. з призначенням платежу: «оплата за обладнання зг рах № 1710-01 від 17.10.2016».

За умовами п. 2.1.2 договору постачальник повинний одночасно з товаром передати замовнику: рахунок-фактуру; накладну; податкову накладну.

Терміни поставки товару визначаються в Додатку № 1 до цього договору (п. 5.1. договору).

Відповідно до Додатку № 1 до договору, строк поставки: позиції № 1, № 2, № 8 - 5 календарних днів з моменту попередньої оплати; позиції № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 - 20 календарних днів.

З огляду на викладене, відповідно до п. 5.3. договору та Додатку № 1 відповідач повинен був поставити товар:

- фотометр фотоелектричний КФК-3 (з повіркою) у кількості 1 шт, насос водоструйний VITLAB у кількості 1 шт, гігрометр психометричний ВИТ 1 (з повіркою) у кількості 7 шт у строк до 24.10.2016 включно (19.10.2016 дата попередньої оплати + 5 календарних днів);

- циркуляційний термостат (20 град. Цельсія) LOIPLT-111 P (11 літрів) у кількості 1 шт, рефрактометр лабораторний ІРФ 454 Б-2М (з повіркою) у кількості 1 шт, шейкер орбітальний LS-110 у кількості 1 шт, секундомір СОПР 2А (з повіркою) у кількості 2 шт, секундомір СОСПР 2Б (з повіркою) у кількості 2 шт у строк до 08.11.2016 включно (19.10.2016 дата попередньої оплати + 20 календарних днів).

Однак, як зазначає позивач, постачальник в порушення умов договору, свої зобов'язання в частині поставки зазначеного товару у встановлений договором строк не виконав.

Позивач направив відповідачу претензію № 1707/01 від 17.07.2018 (а.с. 21), в якій, користуючись своїм правом, вимагав повернути перераховану суму попередньої оплати та сплатити неустойку.

За твердженням позивача, відповідач відповідь на претензію не надав, попередню оплату не повернув, що і стало причиною звернення до суду.

Із посиланням на положення п. 57 Положення про постачання продукції виробничо-технічного призначенні, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 № 888, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 12 227 грн. 68 коп.

Доказів повернення попередньої оплати відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що доказів поставки спірного товару позивачу чи доказів повернення йому попередньої оплати у розмірі 152 846 грн. 00 коп. сторонами до суду не надано.

Враховуючи викладене, у позивача відповідно до ч. 1 ст. 665 та ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України виникло право відмовитись від договору та вимагати повернення суми попередньої оплати.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Господарський суд зазначає, що спірним договором не передбачено можливості нарахування штрафних санкцій за порушення постачальник свого зобов'язання щодо своєчасної поставки товару.

Так, постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 № 888 затверджено «Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення», пунктом 57 якого передбачено, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 8 відсотків від вартості непоставленої у строк продукції за окремими найменуваннями номенклатури (асортименту).

В той же час, постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Господарський суд зазначає, що питання сплати покупцю неустойки за прострочення поставки або недопоставку продукції не врегульовані законодавством України та приписи п. 57 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення не суперечать Конституції і законам України

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивач правомірно нарахував неустойку в розмірі 8 відсотків від вартості непоставленої у строк продукції.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку неустойки порушень чинного законодавства судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов'язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 152 846 грн. 00 коп. попередньої оплати та 12 227 грн. 68 коп. неустойки - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Фарт" (49000, м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд. 98, ідентифікаційний номер 24450280) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" (51000, Дніпропетровська область, Царичанський район, смт. Царичанка, вул. Царичанська, буд. 168, ідентифікаційний номер 36710304) 152 846 грн. 00 коп. (сто п'ятдесят дві тисячі вісімсот сорок шість грн.. 00 коп.) попередньої оплати, 12 227 грн. 68 коп. (дванадцять тисяч двісті двадцять сім грн.. 68 коп.) неустойки, 2 476 грн. 11 коп. (дві тисячі чотириста сімдесят шість грн.. 11 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 26.11.2018