ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"14" листопада 2018 р. м. Київ            Справа №911/2528/18

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АСОРТИМЕНТ"

до дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 176 000,00 грн.,

без повідомлення заявника і боржника

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АСОРТИМЕНТ" (далі – стягувач) звернулось до Господарського суду Київської області із заявою до дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" (далі – боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 176 000,00 грн. за договором №РЦ020761 від 17.01.2014 року (далі – заява).

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного у письмовій формі (у тому числі електронній) формі, за якими пред’явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з боржника основного боргу в сумі 176 000,00 грн. за договором №РЦ020761 від 17.01.2014 року (далі – договір).

Пунктом 10.1. договору встановлено, що даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017 року.

30 грудня 2017 року між заявником та боржником було укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою сторони погодили викласти пункт 10.1 договору в наступній редакції: “Даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 28.02.2018 року”.

Крім цього, 31 грудня 2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору, згідно умов якої сторони погодили викласти пункт 10.1 договору в наступній редакції: “Даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 30.06.2018 року”.

Відповідно до п. 1.1 договору, заявник зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням боржника, поставити товар, а боржник зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації боржником через мережу магазинів "Фуршет".

За твердженням заявника, ним було здійснено поставку товару боржнику за період з 14.08.2018 року до 30.08.2018 року.

На підтвердження вищевказаних обставин, заявником додано видаткові накладні: №1849 від 14.08.2018 року, №1919 від 14.08.2018 року, №1820 від 14.08.2018 року, №1832 від 14.08.2018 року, №1831 від 14.08.2018 року, №1824 від 14.08.2018 року, №1825 від 14.08.2018 року, №1826 від 14.08.2018 року, №1840 від 14.08.2018 року, №1819 від 14.08.2018 року, №1818 від 14.08.2018 року, №1970 від 14.08.2018 року, №1969 від 14.08.2018 року, №1858 від 14.08.2018 року, №1857 від 14.08.2018 року, №2005 від 14.08.2018 року, року, №2007 від 14.08.2018 року, №1968 від 14.08.2018 року, №1889 від 14.08.2018 року, №4138 від 30.08.2018 року, №4171 від 30.08.2018 року, №4141 від 30.08.2018 року, №4140 від 30.08.2018 року та №4317 від 30.08.2018 року.

Так, заявник передав боржнику товар після закінчення строку дії договору №РЦ020761 від 17.01.2014 року, на який послався заявник в обґрунтування заявлених вимог.

Відтак, заявником при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених ч. 1 ст. 148 та п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, а саме заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, заява товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АСОРТИМЕНТ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу в сумі 176 000,00 грн. за договором №РЦ020761 від 17.01.2014 року задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. ч. 1 ст. 147, ч. 1 ст. 148, ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 150, ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. відмовити заявнику у видачі судового наказу;

2. роз’яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків;

3. направити копію ухвали товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВА КОМПАНІЯ "АСОРТИМЕНТ".

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає оскарженню в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 22.11.2018 року.

Суддя                                 С. Грабець