ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" грудня 2018 р. Справа№ 910/3972/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 03.05.2018

у справі №910/3972/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного управління

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2

про зобов'язання повернути житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року Міністерство оборони України та Київське квартирно-експлуатаційне управління звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про зобов'язання повернути рівнозначне за площею, технічним станом та санітарними умовами житлове приміщення (квартиру) в новозбудованому будинку в місті Києві, а саме: 2-кіматну квартиру, загальною площею 73,10 кв.м., жилою площею 31,50 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі №910/3972/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, позов задоволено повністю: зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повернути Міністерству оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління рівнозначне за площею, технічним станом та санітарними умовами житлове приміщення (квартиру) в новозбудованому будинку в місті Києві, а саме: 2-кімнатну квартиру, загальною площею 73,10 кв.м, жилою площею 31,50 кв.м; а також присуджено до стягнення з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь Міністерства оборони України 9649,20 грн. судового збору.

02.09.2016 видано відповідні накази.

10.02.2016 Міністерство оборони України подало скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2016 (ВП №52797389) та визнати вказану постанову недійсною.

08.11.2017 Господарський суд міста Києва постановив ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

12.12.2017 Київський апеляційний господарський суд залишив цю ухвалу без змін.

20.03.2018 Верховний Суд скасував постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2017, справу передав на новий судовий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/3972/16 скаргу Міністерства оборони України задоволено: визнано неправомірними дії головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2016 (ВП № 52797389); визнано недійсною постанову Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2016 (ВП 52797389).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги на неправомірні дії ДВС. Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/3972/16.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів Скрипки І.М., Михальської Ю.Б.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвали суду, що становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установити у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Отже, в даному випадку заявник повинен був сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Разом з тим до матеріалів апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Водночас, скаржник у апеляційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги з посиланням на частину першу статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є органом державної влади з обмеженим фінансуванням , розрахунково-касове обслуговування якого відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України, та лише в межах відкритих асигнувань, фіксується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дане клопотання позивача задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Тобто дана норма встановлює виключний перелік підстав, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

З огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір» наведені заявником у клопотанні обставини не можуть бути визнані судом апеляційної інстанції достатніми підставами для відстрочки від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, учасниками справи є позивачі - Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційне управління, відповідач - Міністерство, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України.

Разом з тим, апелянтом подано докази направлення копії апеляційної скарги лише Міністерству оборони України та Квартирно-експлуатаційному управлінню.

Відтак, згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, позивачем слід у строк, визначений цією ухвалою: - сплатити судовий збір у сумі 1762,00 грн.: - надати докази направлення копії апеляційної скарги Міністерству економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі статті 174, частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів роз'яснює, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, пунктами 2, частини 3 статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2018 у справі №910/3972/16 залишити без руху.

2. Надати Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали.

3. Попередити Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б.Михальська