СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа № 905/1139/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вх. № 590 Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18, постановлену в приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Ніколаєвою Л.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасс-Промстрой", м.Слов’янськ, Донецька область,

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Красний Лиман, Донецька область,

про стягнення 2157265,35 грн

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18 (суддя Ніколаєва Л.В.) повернуто Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" зустрічний позов (вх.16623/18 від 10.08.2018) на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

При постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд, керуючись положеннями статті 180 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на те, що первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних підставах виникнення, обґрунтовані різними доказами, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, дійшов висновку, що зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не є взаємопов'язаним із первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасс-Промстрой" в розумінні частини 2 статті 180 цього Кодексу та їх спільний розгляд не є доцільним.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не погодилось з ухвалою господарського суду першої інстанції та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при постановленні ухвали норм процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18 та направити матеріали справи до суду першої інстанції для прийняття зустрічного позову та подальшого спільного розгляду; судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник з посиланням на приписи статті 180 Господарського процесуального кодексу України, вказує на те, що підставою подання зустрічного позову є неналежне виконання ТОВ "Донбасс-Промстрой" умов договору №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ від 12.09.2016 в частині якості виконаних робіт, тоді як підставою первісного позову є неналежне виконання ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" умов вказаного договору в частині оплати виконаних робіт. На думку апелянта, виникнення зобов’язань сторін на підставі одного й того ж договору свідчить про взаємопов’язаність первісних та зустрічних вимог в розумінні частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 для розгляду справи №905/1139/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стойки О.В., судді Попкова Д.О., судді Зубченка І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі №905/1139/18 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18; відкрито апеляційне провадження у справі №905/1139/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.08.2018; запропоновано позивачу подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання позивачу в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України; постановлено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", крім іншого, постановлено ліквідувати Донецький апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області з місцезнаходженням у місті Харкові.

Частиною шостою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування у газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

На підставі Указу Президента України від 28.09.2018 №295/2018 "Про переведення суддів" переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

У відповідності до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у газеті "Голос України" (№185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Згідно з частинами 5, 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 "Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів" відділом організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснено передачу судової справи №905/1139/18, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду.

25.10.2018 до Східного апеляційного господарського суду надійшла справа №905/1139/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 прийнято справу №905/1139/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 до провадження; повідомлено сторін, що розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні в порядку частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 у зв’язку із відпусткою судді Пуль О.А., здійснено повторний розподіл судової справи №905/1139/18 та визначено наступний склад колегії судді для її розгляду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність клопотань від учасників справи про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, та відсутність необхідності призначати розгляд даної справи в судове засідання з повідомленням осіб за власною ініціативою, перегляд оскаржуваної ухвали про повернення зустрічної позовної заяви (пункт 6 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України) здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

У червні 2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбасс-Промстрой", звернувся до Господарського суду Донецької області із позовною заявою, в якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованість у сумі 2157265,35 грн, з яких пеня в сумі 510231,52 грн, 3% річних в сумі 291622,05 грн, інфляційні витрати в сумі 1355411,78 грн, а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 530, 611, 625 Цивільного кодексу України обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору на виконання робіт з будівництва волоконно-оптичних ліній зв’язку на дільницях "Красноармійськ-Добропілля-Дубове" від 12.09.2016 №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ (далі – договір від 12.09.2016) в частині своєчасного розрахунку за виконані роботи.

Позивачем також зазначено про те, що рішенням Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 у справі №905/2373/17 з відповідача стягнуто заборгованість за договором від 12.09.2016 в розмірі 7815128,26 грн, яка сплачена позивачу 15.05.2018 (платіжне доручення № 10796).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1139/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

10.08.2018 до Господарського суду Донецької області від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла зустрічна позовна заява, в якій заявник просив суд прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду по справі №905/1139/18; стягнути з ТОВ "Донбасс-Промстрой" на користь ПАТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" штраф за порушення умов зобов’язання щодо якості робіт в сумі 472484,72 грн; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилається на те, що 11.11.2017 робочою комісією замовника проведено позапланова перевірка якості виконання робіт при будівництві волоконно-оптичних ліній зв’язку на ділянці "Красноармійськ-Добропілля-Дубове", в результаті якої виявлено недоліки та зауваження до виконаних робіт, про що свідчить дефектний акт від 11.11.2017.

На думку відповідача, зазначені обставини свідчать про неналежне виконання ТОВ "Донбасс-Промстрой" умов укладеного договору від 12.09.2016, у зв’язку з чим нараховано штраф у розмірі 20% вартості неякісних робіт на підставі п.17.4 цього договору.

При цьому, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вказує на доцільність спільного розгляду первісних та зустрічних вимог та об’єднання їх в одне провадження, оскільки такі вимоги виникають з одних правовідносин, а саме договору від 12.09.2016 №ДОН/ШЧ-1-16309/НЮ, а отже, на його думку, є взаємопов’язаними.

15.08.2018 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зустрічна позовна заява не пов'язана з розглядом первісного позову.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов’язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч 2 ст. 4 ГПК України). .

У свою чергу, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з положеннями процесуального законодавства позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Учасники справи це суб'єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов'язання (боржник).

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.10.2018 у справі №910/3788/18.

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальні права та обов’язки сторін.

Так, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов’язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом (ч.1, п. 3 ч.2 ст. 46 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред’явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов’язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об’єднуються в одне провадження з первісним позовом (частина 3 статті 180 Господарського процесуального кодексу України).

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред’явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч.4 ст. 180 ГПК України).

Частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Враховуючи викладене, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред'явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством. Тому повернення заявникові зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог частин 1, 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Зважаючи на положення частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов'язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Зокрема, первісний та зустрічний позов можуть виникати з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Однак наявність саме таких обставин, не є обов'язковою передумовою, яка є в будь-якому випадку підставою для висновку про доцільність спільного розгляду зазначених позовів.

За таких обставин, взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

Така правова позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі 910/3242/18.

З наявних матеріалів справи вбачається, що предметом первісного позову є вимога про стягнення з відповідача на корить позивача пені в сумі 510231,52 грн, 3% річних в сумі 291622,05 грн, інфляційних витрат в сумі 1355411,78 грн за період з 15.02.2017 по 14.05.2018, нарахованих на суму заборгованості за договором від 12.09.2016 №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ.

При цьому, зі змісту позовної заяви та доданого розрахунку свідчить, що заявлені позивачем штрафні санкції, 3% річних та інфляційні втрати у зв’язку з порушенням відповідачем строку виконання зобов’язання з оплати за виконанні роботи нараховані на суму боргу у розмірі 7815128,26 грн, що встановлена рішенням Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 у справі №905/2373/17.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що первісний позов ґрунтується на порушенні відповідачем при проведенні розрахунків за договором на виконання робіт з будівництва волоконно-оптичних ліній зв’язку на дільницях “Красноармійськ-Добропілля-Дубове” від 12.09.2016 №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ строку оплати за виконанні роботи, та в якості нормативного обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статей 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, пунктів 6.3, 17.3 цього договору.

Натомість, предметом зустрічного позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасс-Промстрой" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу у розмірі 72484,72 грн за порушення умов зобов’язання за договором від 12.09.2016 №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ щодо якості робіт.

Вимоги зустрічної позовної заяви ґрунтується на порушенні ТОВ "Донбасс-Промстрой" приписів чинного законодавства та умов договору щодо якості виконаних робіт, та нормативно обґрунтовані відповідачем положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України, пункту 17.4 цього договору.

Тобто, порівнюючи зміст первісного та зустрічного позовів, не вбачається зв'язку між підставами та предметом цих позовів, первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, вони не обґрунтовані одними доказами, що свідчить про відсутність обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість одночасного розгляду первісного та зустрічного позовів.

За твердженням апелянта, первісний і зустрічний позови є взаємопов'язаними, оскільки виникають з одних правовідносин, а саме договору на виконання робіт з будівництва волоконно-оптичних ліній зв’язку на дільницях “Красноармійськ-Добропілля-Дубове” від 12.09.2016 №ДОН/Ш4-1-16309/НЮ.

Разом з тим, з урахуванням вимог процесуального законодавства зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов'язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Перевіривши наявні у справі документи та надані сторонами на підтвердження своїх вимог докази, судова колегія вважає, що у даному випадку виникнення правовідносин сторін на підставі вищезазначеного договору, не є обов'язковою підставою для висновку про доцільність спільного розгляду зазначених позовів, оскільки з’ясування правовідносин за заявленими вимогами потребує дослідження різних доказів та встановлення не пов’язаних між собою обставин.

З огляду на те, що дослідження зазначених обставин жодним чином не сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору за первісним позовом ТОВ "Донбасс-Промстрой", колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про недоцільність розгляду зустрічного позову спільно із первісним.

При цьому, місцевий господарський суд правильно зазначив, що задоволення зустрічного позову безпосередньо не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, подання такого зустрічного позову не доводить відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача про прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з порушенням частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Також, судом першої інстанції правомірно зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не позбавлено права на вирішення даного спору та звернення до суду з відповідним позовом у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" без задоволення, а ухвали Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 271, п.1 ч.1 ст 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/1139/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель