УХВАЛА

м. Київ

21.11.2018Справа № 910/7266/14
За заявою: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (місцезнаходження: 03022, АДРЕСА_1)

до: Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» (місцезнаходження: 39500, Полтавська обл., Карлівський район, м. Карлівка, вул. Сергія Нігояна, 2)

про відшкодування вартості майна

в межах справи № 910/7266/14

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромісто»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро»

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: Кудрицький Р.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромісто» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро».

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 прийнято позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича; відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 розгляд справи відкладено до 10.09.2018.

06.09.2018 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 відкладено підготовче засідання на 24.09.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.18 задоволено самовідвід судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 задоволено самовідвід судді Паська М.В. у справі за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна в межах справи № 910/7266/14.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018 справу № 910/7266/14 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про відшкодування вартості майна в межах справи № 910/7266/14 про банкрутство передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 прийнято справу № 910/7266/14 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича про відшкодування вартості майна в межах справи № 910/7266/14 про банкрутство до свого провадження, призначено розгляд справи на 31.10.18.

31.10.2018 від відповідача надійшла заява щодо підсудності справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у задоволенні заяв щодо залишення позовної заяви без руху та щодо підсудності справи відмовлено повністю; закрито підготовче провадження у справі № 910/7266/14 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна; призначено справу № 910/7266/14 за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна до розгляду по суті на 21.11.18.

21.11.2018 від відповідача надійшло вступне слово та заява про застосування строків позовної давності.

В судове засідання 21.11.2018 з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача надав пояснення щодо поданої заяви про застосування строків позовної давності.

Представник позивача заперечив щодо цієї заяви.

Представники учасників провадження надали пояснення щодо позовної заяви, у відповідності до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Господарського процесуального кодексу України.

Щодо поданої заяви відповідачем про застосування строків позовної давності, то слід зазначити наступне.

Ця заява була подана 21.11.2018, тобто після закриття підготовчого провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Так, дослідивши подану заяву, заслухавши пояснення учасників провадження, судом встановлено, що обґрунтування зазначені у заяві були відомі відповідачу на стадії підготовчого провадження, жодної поважної причини пропуску строку на заявлення даної заяви не зазначено.

На підставі вищевикладеного, заяву відповідача про застосування строків позовної давності залишено без розгляду.

Судом розглянуто позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна та встановлено таке.

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справи №910/7266/14 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромісто» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро».

Постановою господарського суду міста Києва від 16.05.2016 р. відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Лотуре-Агро» () та призначено ліквідатора арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №143 від 15.04.2013).

Ліквідатором встановлено, що 12.12.2007 ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» перерахувало ВАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» передплату 1 мільйон гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

За договором зберігання № 1800308/Х-Р від 18.03.2008 ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» передало на зберігання ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» 6 (шість) шт. силосів СМВУ.73.12.К45.В12, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 18.03.2008 р. підписаним представниками сторін правочину та скріпленим відтиском печатки зберігача.

Також, 23.03.2009 правовідносини зі зберігання майна ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» були продовжені договором зберігання № 230309 Т від 23.03.2009, укладеним між ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» та ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

Вказане майно ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» не було витребуване керівниками ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО».

До спливу строків набувальної давності, ліквідатор ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» звернувся з вимогою від 04.10.2016 до ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» про повернення шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12. Вказана вимога ліквідатора була залишена без належного реагування.

14.08.2017 ліквідатор ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражний керуючий Гусар І.О. звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про зобов'язання ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» вчинити дії, в результаті яких передати ТОВ «Лотуре-Агро» 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, вартістю 984 492,00 грн. з ПДВ, яке ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» отримало від ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» на зберігання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018р. у справі № 910/7266/14 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О. про зобов'язання вчинити дії від 15.08.2017 №02-01 /4-600.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджується, що 12.12.2007 ТОВ «Лотуре-Агро» оплатило ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 копійок) гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12., а 18.03.2008 ТОВ «Лотуре-Агро», як власник вказаного майна, передало ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» на зберігання 6 (шість) штук силосів СМВУ. 73.12.К45.В12. Зазначене апелянтом не заперечувалось.

Судова колегія апеляційного суду погодилась з висновками суду першої інстанції, яким встановлено наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора про зобов'язання вчинити дії.

Водночас, апеляційний суд зауважив, що під час розгляду вказаної заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» до суду першої інстанції, а саме 27.09.2017 від ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» надійшла заява про застосування строків позовної давності до заявлених ліквідатором вимог, що ґрунтуються на умовах договору зберігання від 18.03.2008 № 180308/Х-Р.

На думку апеляційного суду, строк позовної давності за вимогами по договору зберігання від 18.03.2008 № 180308/Х-Р сплив 19.03.2012, а тому відмовив задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара І.О., яка ґрунтувалась на вимогах договору зберігання від 18.03.2008 № 180308/Х-Р.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не і може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтю 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Під час розгляду вищевказаної заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро», ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» повідомив суд першої інстанції та апеляційний суд, що 18.03.2017 ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» став власником шести штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, які були передані йому на зберігання за договором зберігання від 18.03.2008 № 180308/Х-Р в зв'язку із спливом терміну набувальної давності.

Згідно з ч. 1 ч. 3 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Для застосування ч. ч. 1 та 3 ст. 344 ЦК України при вирішенні таких спорів, слід враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності,

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга з статті 344 ЦК).

В той же час, залишення ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» без задоволення вимог ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро» від 04.10.2016, порушує право власності ТОВ «Лотуре-Агро» на шість штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 та виключає будь-які твердження ПАТ «КАРЛІВСЬКИИ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» про безперервне, добросовісне володіння майном ТОВ «Лотуре-Агро» протягом строку, визначеного ст. 344 ГПК України.

Слід окремо звернути увагу на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 29.03.2018 р. у справі 904/10673/16 зазначив, що право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення ЦК України про набувальну давність (статті 344 ЦК України). А тому, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна не застосовуються. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15.

Під час розгляду вищевказаної заяви ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро», ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» повідомив суд першої інстанції та апеляційний суд, що ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» утилізував шість штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 після спливу терміну набувальноі давності.

Таким чином, за ст. 75 ГПК України постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2018 р. у справі № 910/7266/14, встановленими є обставини, які звільняються від доказування:

1) 12.12.2007 ТОВ «Лотуре-Агро» оплатило ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» 1 000 000,00 (один мільйон гривень 00 копійок) гривень за виготовлення 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

2) 18.03.2008 ТОВ «Лотуре-Агро», як власник вказаного майна, передало ВАТ «Карлівський машинобудівний завод» на зберігання 6 (шість) штук силосів CMBУ.73.12.K45.B12.

3) ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» утилізував шість штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12.

За п. 2 ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 «НАБУТТЯ, ЗБЕРЕЖЕННЯ МАЙНА БЕЗ ДОСТАТНЬОЇ ПРАВОВОЇ ПІДСТАВИ» застосовуються до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Отже, відповідно до ст. 387, 1212, 1213 ЦК України ТОВ «Лотуре-Агро», як власник 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, має право вимагати відшкодування вартості 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12 від ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», оскільки ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» незаконно заволодів вказаним майном ТОВ «Лотуре-Агро» до спливу строку набувальної давності, та утилізував вказане майно без відома і в супереч інтересам ТОВ «Лотуре- Агро».

З метою формування ліквідаційної маси ТОВ «Лотуре-Агро», ліквідатор ТОВ «Лотуре-Агро» звернувся до незалежного оцінювача для визначення ринкової вартості 6 (шість) штук силосів СМВУ.73.12.К45.В12, які незаконно не були повернуті ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» на вимогу ліквідатора ТОВ «Лотуре-Агро».

Згідно висновку про вартість майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності, ринкова вартість вищевказаних 6 (шість) штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12, станом на 11.05.2018р. становить 2 256 000,00 грн. без ПДВ (20%), разом із ПДВ (2256000,00+20%) становить 2 707 200,00 грн.

Відповідно до ч. 2 та ч. 6 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» (надалі Закону), ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб та виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

За приписами частини 2 статті 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 9 ст. 30 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У даному випадку предметом судового розгляду є спір щодо повернення майна до ліквідаційної маси, який стосується питань формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство, а тому безпосередньо пов'язаним із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі 911/4212/14.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі №922/4705/15 від 12.10.2016 р.

Системний аналіз положень Закону № 2343-ХІІ (Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») дає підстави дня висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-ХІІ мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-ХІІ); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-ХІІ); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-ХІІ); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-ХІІ); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-ХІІ).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-ХІІ, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

До вказаних вище висновків прийшов Верховний суд України при винесенні постанови від 13.04.2016 у справі №3-304гс16 (№908/4804/14).

Стаття 98 Закону про банкрутство надає арбітражному керуючому для здійснення своїх повноважень певний обсяг прав та встановлює перелік обов'язків, зокрема, обов'язок неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний, зокрема: діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство; додержуватися вимог Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції» щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Щодо поданого звіту Публічного акціонерного товариства «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» доданого до відзиву, слід зазначити наступне.

У висновку про вартість майна, оцінювач зазначив: Об'єкт оцінки: «Рухоме майно - силоси СМВУ 73.12.К45.В12, в загальній кількості 6-ти одиниць, що прийняті на зберігання від ТОВ «Лотуре-Агро» та знаходяться за адресою: 39500, Україна, Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Сергія Нігояна, 2, на території ПАТ «КМЗ»«.

Дата оцінки: 15 серпня 2018 року.

При цьому, у 6 абзаці розділу 9 Звіту «Заява оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації» оцінювач зазначає, що особисто оглянув об'єкт оцінки.

Проте, ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», утилізували в 2017 році вказане майно.

Так, генеральний директор В.М. Калашник, та представник Півненко І.В. повідомили суд, що в 2017 році ці силоси були утилізовані і відсутні у ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

У розділі 1 «Вступ» оцінювач вказує, що основну інформацію для проведення оцінки представив ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД».

У розділі 2 «Припущення та застереження» у підпункті «Особливі умови» оцінювач виходив з припущення, що всі юридичні документи на права власності на об'єкт дійсні.

Однак, у ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» жодні підстави вважати себе власником 6-ти силосів СМВУ 73.12.К45.В12, які були передані на зберігання від ТОВ «Лотуре-Агро».

В заяві до суду ліквідатор ТОВ «Лотуре-Агро» надав докази, що з 2015 по 2016 роки до ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» надсилались офіційні запити ти вимоги про повернення майна ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО». Однак на такі вимоги ПАТ «Карлівський машинобудівний завод» майно ТОВ «ЛОТУРЕ-АГРО» не повернуло і не зазначило причини своєї бездіяльності.

У розділі 1 «Вступ» оцінювач вказує, що ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» надав висновок експертизи щодо стану оцінюваного майна.

Однак, серед додатків до Звіту відсутній такий документ як висновок експертизи щодо стану оцінюваного майна.

На сторінці 18 Звіту оцінювач зазначає про технічний стан: «згідно документарної інформації, наданої замовником оцінки, на дату оцінки оцінювані силоси СМВУ 73.12.К45.ВІ2 в кількості 6 одиниць комплектні, але мають значні корозійні та механічні пошкодження та перебувають в розібраному неробочому стані. Комісія, створена Замовником оцінки, встановила їх непридатність до експлуатації»

У додатках до Звіту міститься акт технічного стану обладнання, складений 27.03.2017р. одноособово ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», у вказаному акті члени комісії ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» зазначили дані про стан обладнання 6-ть силосів СМВУ 73.12.К45.В12, які були передані на зберігання від ТОВ «Лотуре-Агро».

Однак, такий акт складено 27.03.2017р. без участі представників ТОВ «Лотуре- Агро», яке є законним власником вказаного майна.

Після закінчення договорів зберігання майна, ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» знав і не міг не знати, що без достатньої правової підстави володіє майном ТОВ «Лотуре-Агро». Однак жодних дій щодо повернення майна ТОВ «Лотуре-Агро» не вчиняв. Більше того, отримавши офіційні запити у 2015 , 2016 роках ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» зобов'язаний був вчинити дії щодо повернення майна ТОВ «Лотуре-Агро». Однак, ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» фактично приховав майно ТОВ «Лотуре- Агро», а тому з цього часу фактично відповідав за стан майна ТОВ «Лотуре-Агро». Отже, винні дії ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» завдали значної майнової шкоди ТОВ «Лотуре-Агро», яка має бути відшкодована ПАТ «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» на користь ТОВ «Лотуре-Агро».

На підставі вищевикладеного, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд вважає за доцільне задовольнити позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна повністю.

Враховуючи вищезазначене та керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 20, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Карлівський машинобудівний завод» про відшкодування вартості майна задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «КАРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (39500, Полтавська обл., Карлівський район, місто Карлівка, вул. СЕРГІЯ НІГОЯНА, будинок 2; код 14311169) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОТУРЕ-АГРО» (03022, м. Київ, пров. Василя Жуковського, буд. 13/16; код 34287465) 2 707 200,00 (два мільйона сімсот сім тисяч двісті гривень 00 копійок), як відшкодування вартості 6 (шести) штук силосів СМВУ 73.12.К45.В12.

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Видати наказ для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко