ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 місто Дніпро Справа № 910/23355/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 (повне рішення складено 18.06.2018, суддя Проскуряков К.В.) у справі № 910/23355/17

за позовом: ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", м. Запоріжжя

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3, м. Маріуполь Донецької області

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

третя особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Чистякове Донецької області

про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю та скасування змін до статуту та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду та з урахуванням заяви від 18.04.2018 (а.с. 5, том 2) просить:

- визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", оформленого протоколом № 07/17 від 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", розподілу часток у статутному капіталі ТОВ "Телекомунікаційно-інформаційні системи" та внесення відповідних змін про це до Статуту ТОВ "Телекомунікаційно-інформаційні системи";

- визнати недійсними зміни, внесені до статей 1.2, 9 Статуту ТОВ "Телекомунікаційно-інформаційні системи", державна реєстрація яких проведена 24.07.2017, щодо частки ОСОБА_1 у статутному капіталі.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі № 910/23355/17 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу від 21.07.2017 позивач продав частину своєї частки у розмірі 52 % у статутному капіталі відповідачу ОСОБА_2, який набув права власності на вказану частку з моменту прийняття 21.07.2017 рішення про перерозподіл часток засновниками та став повноправним учасником товариства в обсязі набутої ним у власність частки статутного капіталу товариства та здійснення державної реєстрації щодо зміни складу учасників товариства, а саме з 24.07.2017.

Судом встановлено, що перехід права власності на спірну частку в товаристві не пов'язаний з оплатою вартості частки, оскільки залежить виключно від прийнятого рішення загальних зборів та укладання договору купівлі-продажу частки та внесення відповідних змін до установчих документів товариства.

Також в рішенні суду зазначено, що під час прийняття 21.07.2017 спірного рішення, оформленого протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ТІС" позивач був присутній особисто та в подальшому здійснив всі необхідні дії та заходи для внесення до статуту ТОВ "ТІС" реєстраційних змін щодо власника товариства та не заперечував щодо продажу належної йому частки.

Судом зазначено, що в договорі купівлі-продажу від 21.07.2017 не містяться положення, в яких було б передбачено, що у випадку не здійснення ОСОБА_2 оплати в строк до 03.09.2017 спірне рішення учасників товариства може бути визнано недійсним в судовому порядку, тому місцевий господарський суд дійшов до висновку, що сам по собі факт невиконання покупцем умов вказаного договору та його розірвання не тягне за собою юридичних наслідків у вигляді визнання недійсним та скасування спірного рішення загальних зборів учасників та змін до статуту ТОВ "ТІС".

Крім того, за мовами договору повна оплата мала бути здійснена до 03.09.2017, в той час як позивач лише 04.12.2017 звернувся про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ТІС", оскільки станом на 24.11.2017 повна оплата вартості частки не була здійснена.

Місцевим господарським судом не прийнято до розгляду надану ОСОБА_2 розписку про отримання всіх коштів за договором, оскільки вказаний докази поданий з пропущенням строку без наведення належного обґрунтування щодо поважності пропущення строків.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі №910/23355/17 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про те, що розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі не тягне за собою наслідків у вигляді визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів та змін до статуту товариства.

Також апелянт звертає увагу місцевого господарського суду на судову практику у подібних спорах.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду 20.08.2018 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі № 910/23355/17, розгляд скарги призначений у судове засідання на 17.10.2018.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №908/133/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 прийнято до свого провадження справу №910/23355/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі №910/23355/17, розгляд скарги розпочато спочатку та призначений до розгляду у судовому засіданні на 28.11.2018.

14.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Відповідач зазначає, що спосіб захисту порушених прав як визнання недійсним рішення загальних зборів застосовується у разі їх прийняття з порушенням вимог чинного законодавства. Оскільки під час проведення зборів порушення вимог законодавства не було, вимоги про скасування рішень загальних зборів задоволенню не підлягають. Відповідач вважає правильним висновок місцевого суду про те, що розірвання договору купівлі-продажу частки не є підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними. Також, відповідач звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна розписка позивача про отримання позивачем оплати за договором в повному обсязі, однак від проведення експертизи позивач відмовився.

Також відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що рішення суду, на які апелянт посилається у скарзі як на судову практику, скасовані в апеляційному порядку.

19.11.2018 від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшло клопотання, в якому третя особа-3 повідомила, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу без участі його представника.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.11.2018, апелянт підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, представники відповідача заперечення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники третіх осіб-1-3 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до договору купівлі-продажу часток Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" у розмірі 52%, що становить 891 709,52 грн. від загальної суми статутного капіталу, який становить 1 714 826,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1 договору покупець (ОСОБА_2) набуває право власності на частку в момент перерозподілу часток загальними зборами засновників. Покупець вважається повноправним учасником Товариства в обсязі набутої ним у власність частки Статутного капіталу Товариства після укладання цього договору та внесення відповідних змін до установчих документів Товариства.

Умовами договору (пункт 3.2) визначено, що оплата вартості частки за цим договором здійснена Покупцем Продавцю готівкою. Сторони домовились, що оплата вартості частки буде здійснюватись двома платежами однаковими частинами по 50 %. Перший платіж 50 % вартості частки, який еквівалентний 445 854,76 грн. здійснюється Покупцем в момент підписання цього договору. Другий платіж 50 % вартості частки, який еквівалентний 445 854,76 грн. повинен бути оплачений Покупцем не пізніше 03.09.2017.

Відповідно до пункту 4.1 договору після підписання цього договору та внесення відповідних змін до установчих документів товариства, мають місце наступні юридично значимі наслідки:

- всі права і обов'язки продавця в частині проданої частки як учасника товариства переходять до покупця;

- продавець втрачає усі права та обов'язки в частині проданої частки, які були обумовлені його статусом як учасника товариства, а покупець набуває відповідних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 5.2 договору у випадку невиконання покупцем умов договору щодо оплати вартості частки статутного капіталу продавця у строки, визначені пунктом 3.2 цього договору, цей договір вважається розірваним.

Відповідно до пункту 5.3 договору у разі розірвання договору у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем, продавець має право вимагати повернення того, що було виконане ним за зобов'язанням до моменту розірвання цього договору.

У пункті 5.4 договору визначено, що у разі розірвання договору у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем, останній втрачає право вимагати повернення коштів що були передані продавцю на виконання цього договору. Розірвання договору Продавцем у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем здійснюється шляхом відправлення на поштову адресу Покупця відповідного листа (пункт 5.5).

Відповідно до пункту 6.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Також, за договором купівлі-продажу часток Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" у розмірі 48%, що становить 823 116,48 грн. від загальної суми статутного капіталу від загальної суми статутного капіталу товариства, який становить 1 714 826,00 грн.

21.07.2017 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", на яких були присутні учасники товариства ОСОБА_6, що володіє часткою 48 % статутного капіталу та ОСОБА_1, що володіє часткою 52 % статутного капіталу, а також запрошений ОСОБА_2.

Відповідно до Протоколу №07/17 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2018 на порядок денний були поставлені наступні питання:

1. Про продаж (відступлення) ОСОБА_1 частини своєї частки у Статутному капіталі Товариства на користь нового учасника Товариства - ОСОБА_2.

2. Про продаж (відступлення) ОСОБА_6 частини своєї частки у Статутному капіталі Товариства на користь нового учасника Товариства - ОСОБА_2.

3. Про розподіл часток учасників у Статутному капіталі Товариства.

4. Про затвердження нової редакції Статуту та його державну реєстрацію з огляду на прийняті рішення.

5. Про укладення контракту з директором.

По першому питанню вирішили:

ОСОБА_1 вирішив вийти зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" і продати власну частку в розмірі 52%, що становить 891 709,52 грн. грошового внеску у статутному капіталі на користь нового учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" - ОСОБА_2.

ОСОБА_1 виходить зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", тому вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу бенефіціарних власників товариства.

По другому питанню вирішили:

ОСОБА_6 вирішила вийти зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" продати власну частку в розмірі 48 %, що становить 823 116,48 грн. грошового внеску у статутному капіталі на користь нового учасника товариства - ОСОБА_2.

ОСОБА_6 виходить зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи".

По третьому вирішили:

Затвердити розподіл часток у статутному капіталі Товариства наступним чином: ОСОБА_2 з розміром частки 1714 826,00 грн., що відповідає 100% статутного капіталу товариства.

По четвертому питанню вирішили:

4.1.Внести запропоновані зміни до Статуту Товариства, викласти його у новій редакції та затвердити.

4.2. Доручити ОСОБА_1, директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" провести державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (самостійно або з залученням третіх осіб), у передбаченому чинним законодавством України порядку.

4.3. Уповноважити Голову та Секретаря зборів прошити і підписати даний протоколі.

По п'ятому вирішили:

5.1. Укласти новий контракт з директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи".

5.2. Уповноважити ОСОБА_2, як учасника товариства, підписати контракт з директором товариства ОСОБА_1 від імені загальних зборів учасників (засновників) товариства.

У Додатку №1 до протоколу №07/17 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 затверджений Реєстр присутніх на вказаних загальних зборах, а саме громадянка України ОСОБА_6, громадянин України ОСОБА_1, що в сукупності володіють 100 % голосів. На зборах був присутній також громадянин ОСОБА_2. Збори правомочні приймати рішення з питань порядку денного та статутний капітал товариства сформовано повністю (а.с. 25, том 1).

21.07.2017 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" щодо зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) вказаної юридичної особи (а.с. 169, 172-178, том 1)

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.12.2017 вбачається, що зміни відносно засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 внесені 24.07.2017 за №5033469, на підставі поданих особисто ОСОБА_1 документів.

У Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" в новій редакції, затвердженої протоколом №07/17 Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 в пункті 1.2 вказано, що учасником Товариства є: громадянин України ОСОБА_2.

Відповідно до статті 5 "Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі Товариства до іншої особи" вказаного Статуту передбачено, що вступ Учасника (ів) до товариства проводиться на підставі його (їх) письмової заяви до Загальних зборів учасників Товариства та прийняття ними рішення стосовно прийняття його до складу учасників даного Товариства. Учасник Товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам товариства. Відчуження учасником Товариства своєї частки (її частини) третім особам допускається, за умови наявності письмової згоди інших учасників Товариства або відповідного рішення загальних зборів учасників Товариства. При передачі частки (її частини) третій особі, відбувається одночасно перехід до цієї особи всіх прав та обов'язків, що належали учаснику, який продав чи іншим чином відступив її повністю або частково. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо домовленістю між учасниками не буде встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

В пункті 9.1. статті 9 зазначеного Статуту передбачено, що Статутний капітал Товариства становить 1 714 826,00 грн., який формується за рахунок вкладів Учасника товариства у вигляді грошових коштів та майна.

Згідно з пунктом 9.2. статті 9 вказаного Статуту Статутний капітал Товариства розподіляється наступним чином: ОСОБА_2 1 714 826,00 грн., що становить 100 % Статутного капіталу, та має 100 % голосів на загальних зборах Учасників Товариства.

З наведеного апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу від 21.07.2017 та рішень зборів учасників від 21.07.2017 ОСОБА_2 з 24.07.2017 (дата державної реєстрації змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи") набув корпоративні права учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" з часткою 100% статутного капіталу товариства, в тому числі на частку 52%, яка належала ОСОБА_1, який втратив вказане право з цієї ж дати 24.07.2017.

ОСОБА_1 посилається на невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором купівлі-продажу від 21.07.2018 в частині своєчасної та повної оплати вартості частки, розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (шляхом направлення повідомлення про розірвання договору), у зв'язку з чим просить визнати недійсним рішення загальних зборів 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників товариства, розподілу часток у статутному капіталі та внесення відповідних змін про це до Статуту, а також визнати недійсними зміни, внесені до статей 1.2, 9 Статуту щодо частки ОСОБА_1 у статутному капіталі.

Предметом вказаного спору є визнання недійсним рішення загальних зборів 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників товариства, розподілу часток у статутному капіталі та внесення відповідних змін про це до Статуту, а також визнати недійсними зміни, внесені до статей 1.2, 9 Статуту щодо частки ОСОБА_1 у статутному капіталі, у зв'язку із розірванням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (шляхом направлення повідомлення про розірвання договору).

Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про господарські товариства" господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про господарські товариства" акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі статуту, повне і командитне товариство - засновницького договору.

У частині 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Відповідно до частини 1 статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 21.07.2017) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Відповідно до частин 1, 2 статті 53 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

У пункті 4 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 2, 7 частини 4 статті 145 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 21.07.2017) до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; виключення учасника із товариства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 21.07.2017) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2017 та рішень зборів учасників від 21.07.2017 ОСОБА_2 з 24.07.2017 (дата державної реєстрації змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи") набув корпоративні права учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" з часткою 100% статутного капіталу товариства, в тому числі на частку 52%, яка належала ОСОБА_1, який втратив вказане право з цієї ж дати 24.07.2017.

Позивачем заявлений позов про визнання недійсним рішення загальних зборів 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників товариства, розподілу часток у статутному капіталі та внесення відповідних змін про це до Статуту, а також визнати недійсними зміни, внесені до статей 1.2, 9 Статуту щодо частки ОСОБА_1 у статутному капіталі, у зв'язку із розірванням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" (шляхом направлення повідомлення про розірвання договору).

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на час проведення зборів); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина 4 статті 43 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на час проведення зборів); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на час проведення зборів).

Як зазначено у статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції станом на час проведення зборів) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів. Установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Матеріалами справи підтверджується, що загальні збори 21.07.2017 проведені за участю учасників, які володіють 100% вартості часток, на зборах розглянуті питання, включені до порядку денного, рішення (протокол №07/17) загальних зборів оформлено відповідно до чинного законодавства та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Як на підставу визнання недійсними рішень загальних зборів від 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників товариства, розподілу часток у статутному капіталі та внесення відповідних змін про це до Статуту ОСОБА_1 посилається на розірванням договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 (шляхом направлення повідомлення про розірвання договору).

За договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 оплата вартості частки за цим договором здійснена покупцем продавцю готівкою. Сторони домовились, що оплата вартості частки буде здійснюватись двома платежами однаковими частинами по 50 %. Перший платіж 50% вартості частки, який еквівалентний 445 854,76 грн. здійснюється покупцем в момент підписання цього договору. Другий платіж 50% вартості частки, який еквівалентний 445 854,76 грн. повинен бути оплачений покупцем не пізніше 03.09.2017.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Відповідно до пункту 5.2 договору у випадку невиконання покупцем умов договору щодо оплати вартості частки статутного капіталу продавця у строки, визначені пунктом 3.2 цього договору, цей договір вважається розірваним.

Відповідно до пункту 5.3 договору у разі розірвання договору у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем, продавець має право вимагати повернення того, що було виконане ним за зобов'язанням до моменту розірвання цього договору.

У пункті 5.4 договору визначено, що у разі розірвання договору у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем, останній втрачає право вимагати повернення коштів що були передані продавцю на виконання цього договору. Розірвання договору продавцем у зв'язку із порушенням його істотних умов покупцем здійснюється шляхом відправлення на поштову адресу покупця відповідного листа (пункт 5.5).

Таким чином умовами договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 передбачені випадки та порядок розірвання договору, а також наслідки його розірвання.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 04.12.2017 звернувся до ОСОБА_2 з листом від 24.11.2017 про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", оскільки станом на 24.11.2017 повна оплата вартості частки не була здійснена (а.с. 35-38, том 1).

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що у разі невиконання покупцем свого обов'язку з оплати товару продавець має право відмовитись від виконання, розірвати договір в судовому порядку, вимагати відшкодування збитків та має право вимагати повернення товару, проданого до моменту розірвання договору, однак невиконання покупцем умов договору купівлі-продажу щодо здійснення оплати не може бути підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, оскільки на момент прийняття цього рішення вказані обставини, а саме не здійснення ОСОБА_2 оплати у строк вказаний в договорі, не існували і прийняті зборами рішення не пов'язані з фактом його виконання в частині повної оплати за придбану частку.

Місцевим господарським судом також зазначено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів здійснення ОСОБА_2 оплати вартості частки 50% в розмірі 445 854,76 грн. (платіжні доручення, розрахунково-касовий ордер, розпорядження про перерахування коштів, банківська виписка по особовому рахунку, тощо) на виконання пункту 3.2 договору купівлі-продажу від 21.07.2017, однак позивачем визнається факт здійснення першого платежу за вказаним договором на дату його укладання, а заперечується лише факт повного розрахунку на 03.09.2017.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання 21.07.2017 від ОСОБА_2 оплату за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 у сумі 891 709,52 грн. (а.с. 78, том 2), яку місцевим господарським судом не прийнято до розгляду з посиланням на частину 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 залучено до участі у справі у якості третьої особи ухвалою від 06.03.2018 та запропоновано у строк до 02.04.2018 надати відзив на позовну заяву (а.с. 93-94, том 1).

Ухвалою господарського суду від 27.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Оскільки клопотання про залучення доказів разом із розпискою направлено до суду лише 22.05.2018, клопотання не містить належних та допустимих доказів на підтвердження обставин неможливості надання зазначеної розписки у визначений строк, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що вказаний доказ поданий з порушенням строків встановлених ухвалою суду від 06.03.2018 без належного обґрунтування причини пропуску подання вказаних доказів, отже вказані докази судом не приймаються до розгляду під час прийняття рішення у цій справі.

Крім того, доказів зміни порядку здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевим господарським судом зазначено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", оформленого протоколом № 07/17 від 21.07.2017.

Як зазначено місцевим господарським судом, не здійснення відповідачем дій щодо повернення частки за розірваним договором, також не проведення зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" щодо прийняття рішення про повернення належної частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" на користь ОСОБА_1 також не свідчить про незаконність прийняття рішення загальних зборів учасників товариства 21.07.2017.

Також місцевий господарський суд не погодився із твердженням позивача щодо неможливості іншим шляхом реалізувати його право на повернення неоплаченої частки статутного капіталу товариства.

Між тим апеляційний господарський суд не погоджується із такими висновками місцевого господарського суду з таких підстав.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Таким чином, стороною у корпоративному спорі може бути, зокрема учасник товариства, у тому числі, який вибув, та який обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Враховуючи розірвання судом договору купівлі-продажу частки, виникає питання про відновлення корпоративних прав позивача у тому стані, який існував до відчуження вказаних корпоративних прав позивачем іншому учаснику.

Оскільки позивач не має правового статусу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", то він позбавлений можливості провести загальні збори його учасників, а також не вправі спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" провести такі збори та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників.

Неможливо в даному випадку провести реєстрацію змін до статуту на підставі інших правочинів, оскільки для їх вчинення вимагається волевиявлення обох сторін.

Апеляційний господарський суд дійшов до висновку про те, що повернення корпоративних прав позивачу можливе, в тому числі шляхом скасування рішення загальних зборів в частині виключення позивача зі складу учасників товариства та застосування механізму поновлення у цих корпоративних правовідносинах позивача, виходячи з приписів чинного законодавства, яким врегульовані правовідносини набуття, припинення корпоративних прав та їх реєстрації.

Згідно зі статтями 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 зазначено: "Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."

Встановивши наявність порушеного права позивача, суд при прийнятті рішення враховуває мету звернення позивача до суду та забезпечення поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливості отримання нею відповідного відшкодування.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" розірваний, оформлене протоколом рішення загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" від 21.07.2017 підлягає визнанню недійсним в частині виключення позивача зі складу учасників з метою захисту та відновлення прав позивача.

Оскільки позивач втративши право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" з моменту вчинення державної реєстрації нової редакції статуту товариства, позбавлений можливості провести загальні збори його учасників та прийняти рішення про внесення змін до статуту щодо зміни учасників. Тому захист прав позивача зазначеним способом не порушує норм права та є прийнятним у даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 у справі №923/1106/16 та від 06.06.2018 у справі №922/2810/17.

Апеляційний господарський суд враховує, що ОСОБА_2 продано ОСОБА_4 частку (100%) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" за договором купівлі-продажу від 08.12.2017 (відповідні зміни зареєстровані в установленому законом порядку), в подальшому ОСОБА_4 продано ОСОБА_3 частку (100%) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" за договором купівлі-продажу від 11.12.2017 (відповідні зміни зареєстровані в установленому законом порядку).

Вказані особи залучені до участі у справі у якості третіх осіб відповідно статті 50 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд доводи апелянта вважає обґрунтованими, апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції, як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі № 910/23355/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 у справі № 910/23355/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", оформленого протоколом № 07/17 від 21.07.2017 в частині виходу ОСОБА_1 із складу учасників та виключення його із складу бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", розподілу часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" та внесення відповідних змін про це до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи".

Визнати недійсними зміни, внесені до статей 1.2, 9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи", державна реєстрація яких проведена 24.07.2017, щодо частки ОСОБА_1 у статутному капіталі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомунікаційно-інформаційні системи" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 3 200,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4 800,00 грн., про що видати наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня прийняття.

Повна постанова складена - 29.11.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко