ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа №914/2389/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Орищин Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Н.Кишенюк

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2, м.Калуш, Івано-Франківська область, б/н від 04.06.2018

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 (суддя Кавлак І.П., м.Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 01.03.2018)

у справі № 914/2389/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ОСОБА_3, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2, м.Калуш, м. Івано-Франківськ,

про: стягнення грошових коштів у розмірі 43 701 ,79 грн.- як авансовий платіж за договором № 50 на виконання підрядних робіт від 15.09.2017

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у справі №914/2389/17 (суддя Кавлак І.П.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 43 701,79 грн.- як авансовий платіж за договором № 50 на виконання підрядних робіт від 15.09.2017-задоволено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що згідно договору № 50 від 15.09.2017 на виконання підрядних робіт, а саме п.3.4, позивачем (за договором-Замовник) перераховано на рахунок відповідача (за договором -Підрядник) аванс в розмірі 43701,79 грн. Зазначений факт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 292 від 02.10.2017.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що підрядник зобовязався протягом 5 днів з моменту зарахування передоплати на розрахунковий рахунок підрядника, розпочати роботу, передбачену даним договором.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання робіт за договором, використання перерахованих замовником коштів або повернення замовнику авансового платежу в сумі 43701,79 грн., що стало підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 43 701 ,79 грн.- як авансовий платіж за договором № 50 на виконання підрядних робіт від 15.09.2017.

Не погоджуючись з даним рішення, позивач подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у справі № 914/2389/17 та прийняти нове рішення яким в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає наступні:

суд першої інстанції не врахував, що на виконання взятих на себе зобовязань за договором від 15.09.2017, Замовником перераховано на рахунок відповідача аванс в розмірі 43701,79 грн. замість обумовленої суми- 44150,00 грн. лише- 03.10.2017. Фактично розпорядник коштів затримав оплату авансу на 18 днів, порушивши тим самим п.3.7 договору.

Також суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не надав увагу тому факту, що згідно п.2.5 договору підрядник протягом 5 днів, ще до моменту зарахування передоплати на розрахунковий рахунок підрядника, розпочав роботу передбачену договором (завіз рештування на місце роботи та інші матеріали). Однак саме дії замовника, на думку апелянта, призвели до порушення умов договору та зміщення строків виконання робіт за ним.

Апелянт також зазначив, що згідно п.8.1 договору останній діє до повного виконання. Позивачем зауважень щодо порушення строків у виконанні робіт на адресу відповідача в письмовій чи іншій формі не надходило.

В поданій апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що він був позбавлений можливості брати участь при розгляді даної справи в суді першої інстанції, оскільки судова кореспонденція направлялась на адресу, яка за апелянтом не закріплена.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018 справу №914/2389/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та суддям Мирутенку О.Л. та Бонк Т.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у справі № 914/2389/17 залишено без розгляду та надано строк для усунення недоліків встановлених при її надходженні.

Ухвалою суду від 12.07.2018 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, зупинено дію рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у справі № 914/2389/17, зобовязано господарський суд Івано-Франківської області невідкладно надіслати на адресу Львівського апеляційного господарського суду матеріали справи № 914/2389/17 та надано строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 27.07.2018 призначено справу №914/2389/17 до розгляду у судовому засіданні на 10.09.2018.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.09.2018 № 569 у звязку із перебуванням у відпустці члена-колегії судді Мирутенко О.Л. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 914/2389/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 справу №914/2389/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 суддям Бойко С.М. та Бонк Т.Б..

Ухвалою суду від 10.09.2018 розгляд справи відкладався на 16.10.2018 з мотивів наведених у ній.

Указом Президента України від 29.12.2017 №454/2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України Про судоустрій та статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України від 28.09.2018 №295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 в газеті Голос України №185 (6940) було опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Автоматизованим розподілом (протокол автоматизованого розподілу від 17.10.2018) справу №914/2389/17 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б..

Ухвалою суду від 18.10.2018 прийнято справу № 914/2389/17 до провадження Західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Н.А. та Желіка М.Б, призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2в судовому засіданні 20.11.2018.

В судове засідання 20.11.18 представники сторін не зявились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживаня чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Виходячи з вищевикладених положень Господарського процесуального кодексу України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень учасників справи, колегія суддів вважає сторін належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду, що надає суду право розглянути справу без їх участі.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

за встановленими судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що між КЗ ЛОР "Самбірський коледж культури і мистецтв" (надалі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаль ОСОБА_2" (надалі - підрядник) 15.09.2017 укладено договір № 50 на виконання підрядних робіт.

Згідно п. 1 Договору, замовник доручив, а підрядник зобов"язався забезпечити відповідно до проектної документації та умов цього договору виконання робіт: послуги поточного ремонту фасаду корпусу №1 Самбірського коледжу культури і мистецтв на вулиці Міцкевича в місті Самборі Львівської області.

Пунктом 2.5. договору, підрядник зобов"язався протягом 5 днів з моменту зарахування передоплати на розрахунковий рахунок підрядника, розпочати роботу, передбачену даним договором.

Пунктом 2.6. договору підрядник зобов"язався щомісяця інформувати про перебіг виконання робіт замовника.

Пуктом 3.1 договору, зазначено, що договірна ціна робіт визначається на основі кошторису, що є невід"ємною частиною договору і складає 147 189,00 грн. без ПДВ.

Згідно п. 3.4. договору сторони погодили, що замовник перераховує підряднику аванс в розмірі до 30% від вартості погодженої замовником договірної ціни підрядника для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів терміном на 30 календарних днів.

В матеріалах справи наявним є платіжне дорученням № 292 від 02 жовтня 2017 року, що є підтверджуючим фактом перерахування на рахунок відповідача аванс в розмірі 43701,79 грн. на виконання взятих на себе зобов"язань за договором.

Однак, всупереч, умовам п.2.5 договору, підрядник (відповідач) протягом 5 днів з моменту зарахування передоплати на розрахунковий рахунок підрядника роботу, передбачену даним договором, не розпочав.

18.10.2017 Комунальним закладом Львівської обласної ради "Самбірський коледж культури і мистецтв" на адресу відповідача направлено претензію № 187 з вимогою протягом 3 календарних днів з дня отримання даної претензії, приступити до виконання робіт, передбачених Договором, або повернути сплачений аванс за даним договором в сумі 43701,79 грн.

В матеріалах справи міститься відповідь відповідача на зазначену претензію з вимогою розірвати договір № 50 на виконання підрядних робіт від 15.09.2017 без повернення коштів.

14.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АСТЕРС" (поручитель) та Комунальним закладом Львівської обласної ради "Самбірський коледж культури і мистецтв" (кредитор), укладено договір поруки №14/12/2017-1.

15.12.2018 року на виконання претензії кредитора, поручителем перераховано на рахунок Комунального закладу Львівської обласної ради "Самбірський коледж культури і мистецтв" грошові кошти в розмірі 43701,79 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 суд замінив позивача - Комунальний заклад Львівської обласної ради "Самбірський коледж культури і мистецтв" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АСТЕРС".

Підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ОСОБА_3 до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, у зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 43 701 ,79 грн.- як авансовий платіж за договором № 50 на виконання підрядних робіт від 15.09.2017.

При прийнятті постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України).

Встановивши факт існування між сторонами зобовязальних відносин щодо виконання підрядних робіт на підставі договору від 15.09.2017 за №50, суд першої інстанції проаналізував умови зазначеного договору та надав йому правильної юридичної оцінки.

У зв'язку із укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АСТЕРС" (поручитель) та Комунальним закладом Львівської обласної ради "Самбірський коледж культури і мистецтв" (кредитор), договору поруки №14/12/2017- 1 від 14.12.17, суд першої інстанції підставно зазначив, що згідно ч.2 ст.556 ЦК України, до поручителя , який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір № 50 від 15.09.2017 на виконання підрядних робіт сторонами підписаний без заперечень, підписи сторін засвідчено печатками юридичних осіб, отже сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання його умов. Вищенаведене апелянтом не заперечується.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонам.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалося вище, п.2.5 договору підрядник (відповідач) зобовязався протягом 5 днів з моменту зарахування передоплати на розрахунковий рахунок підрядника, розпочати роботу передбачену даним договором.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач не виконав належним чином умов договору, а саме п.2.5 останнього, в матеріалах справи відсутні докази виконання робіт чи повернення замовнику авансового платежу у розмірі 43 701,79 грн., перерахованого позивачем на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 292 від 02.10.2017. У зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов підставного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що аванс, який являється першочерговим платижем для початку робіт згідно договору № 50 від 15.09.2017, позивачем перераховано лише 03.10.2017, чим порушено п.3.7 договору.

Згідно п.3.7 договору, укладеного між сторонами, при затримці оплати на термін більше ніж на 10 календарних днів Підрядник має право в односторонньому порядку припинити роботи до моменту відновлення фінансування та повного розрахунку за виконані роботи.

Проаналізувавши вищенаведений пункт договору, колегія суддів зазначає, що апелянт здійснює підміну понять та трактує умови договору на власний розсуд, оскільки пункт 3.7. договору стосується подальших оплат, які повинні здійснюватись в процесі виконання робіт. Оскільки апелянт не розпочав виконання робіт за даним договором, колегія суддів вважає такі посилання не обґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що сторони в даному договорі не встановили строк коли саме такий аванс повинен бути сплачений

Також апелянт посилається на те, що йому було перераховано аванс в сумі 43701,79 грн. замість обумовленої суми 44150,00 грн.

Згідно п. 3.4. Договору сторони погодили, що Замовник перераховує підряднику аванс в розмірі до 30% від вартості погодженої замовником договірної ціни підрядника для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів терміном на 30 календарних днів.

Беручи до уваги вищенаведене, позивач належним чином виконав свої обовязки, визначені п.3 4. Договору перерахувавши 43 701,79 грн., що становить 29,7 % від суми договору.

Окрім того, в поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що був позбавлений можливості бути присутнім в судових засіданнях при розгляді даної справи в суді першої інстанції, оскільки судова кореспонденція направлялась на адресу вул.Литвина, 9-а, м.Калуш, замість вул.Євшана,9 м.Калуш. (згідно договору оренди з жовтня 2017).

Однак колегія суддів вважає безпідставними такі твердження апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до п.45.2 ст.45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Норми чинного законодавства оперують поняттями місцезнаходження юридичної особи і не містять визначень щодо фактичної чи юридичної адреси юридичної особи, тобто у випадку зміни місцезнаходження юридичної особи, остання повинна зареєструвати такі зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Така норма закріплена в Законі України ,,Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.17 Закону України ,,Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною пятою цієї статті, подаються такі документи, зокрема, примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення звязку з юридичною особою.

Однак, апелянтом не внесено змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в матеріалах справи наявним є витяг, з якого вбачається, що місцезнаходження юридичної особи- Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2 є м.Калуш, вул.Литвина,9 А.

Окрім того, як вбачається із титульної сторінки поданої апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2, апелянт також зазначає адресу м.Калуш, вул.Литвина,9 А., що спростовує вищенаведені твердження апелянта.

Суд апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282-284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2018 у справі № 914/2389/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Авіаль ОСОБА_2 без задоволення.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 23 листопада 2018 року

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.

суддя Желік М.Б.