ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/7552/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018 (суддя Примак С.А.) у справі

за заявою Фізичної особи - підприємця Мовчана Михайла Васильовича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018 у даній справі АТ "Райффайзен Банк Аваль" відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 за нововиявленими обставинами.

Згадана ухвала мотивована посиланням на відсутність підстав для задоволення заяви АТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали господарського суду за нововиявленими обставинами.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду скасувати, направити заяву АТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 за нововиявленими обставинами для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що за результатами детального аналізу довіреностей представників ТОВ "Заман ЛТД" та ФОП Мовчан М.В., які представляли інтереси сторін у судових процесах про стягнення заборгованості з ТОВ "Заман ЛТД" на користь ФОП Мовчан М.В., а також документів, які підтверджують повноваження сторін у справі про банкрутство ТОВ "Заман ЛТД", можливо зробити висновок про існування у арбітражного керуючого Струць М.П. конфлікту інтересів, як на момент призначення його розпорядником майна та і можливе його виникнення у майбутньому, та про подання арбітражним керуючим Струць М.П. до суду неправдивих відомостей.

Про існування у арбітражного керуючого Струць М.П. конфлікту інтересів, на думку скаржника, свідчить той факт, що представниками ініціюючого кредитора (як у справі про банкрутство, так і в судових засіданнях, що стали підставою для визнання кредиторських вимог ФОП Мовчан М.В.) та боржника ТОВ "Заман ЛТД" (як у справі про банкрутство, так і в судових процесах, що стали підставою для визнання кредиторських вимог ФОП Мовчан М.В.) є особи, що мають пряме підпорядкування арбітражному керуючому Струць М.П.

Крім того, поза увагою місцевого суду залишився факт того, що у судових засіданнях у даній справі, в тому числі в судовому засіданні 03.07.2018 приймав участь представник арбітражного керуючого Струць М.П. - Красуцький Віталій (адвокатське об'єднання "IMG Partners"), а юридична адреса арбітражного керуючого Струць М.П. співпадає з адресою адвокатського об'єднання "IMG Partners": 04070, м.Київ, вул.Ігорівська, 1/8.

Скаржник вважає, що оскільки арбітражний керуючий Струць М.П. є партнером адвокатського об'єднання "IMG Partners", тому ця особа є упередженою та залежною від осіб, які оплачують послуги адвокатського об'єднання "IMG Partners", в т.ч. від засновників та службових осіб ТОВ "Заман ЛТД".

У заяві арбітражного керуючого Струць М.П. про участь у справі про банкрутство ТОВ "Заман ЛТД" відсутні будь-які відомості про те, що арбітражний керуючий Струць М.П. є партнером адвокатського об'єднання "IMG Partners", а особи які є представниками ініціюючого кредитора та боржника мають пряме підпорядкування арбітражному керуючому Струць М.П.

Неподання до суду відомостей, що арбітражний керуючий Струць М.П. є партнером адвокатського об'єднання "IMG Partners" та намагання приховати факт того, що представники ФОП Мовчан М.В. та ТОВ "Заман ЛТД" знаходяться в залежності від арбітражного керуючого, а він від них, на думку скаржника, підтверджують наявність конфлікту інтересів між арбітражним керуючим Струць М.П., боржником ТОВ "Заман ЛТД" та кредиторами.

Заявник вважає безпідставним висновок місцевого суду про те, що АТ "Райффайзен Банк Аваль" мав можливість ознайомитись з матеріалами справи. Окрім того, питання про наявність підстав щодо перегляду ухвали господарського суду за нововиявленими обставинами вже було вирішено у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.2018.

Станом на момент призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Струця М.П. (21.09.2016) АТ "Райффайзен Банк Аваль" не був кредитором у справі, а тому не був присутній у підготовчому засіданні та в силу Закону не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи про банкрутство та проаналізувати довіреності на представників боржника, ініціюючого кредитора в сукупності щодо їхнього зв'язку між собою та підпорядкованості призначеному розпоряднику майна у справі про банкрутство.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Струць М.П. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий Струць М.П. зазначає, що для визнання матеріально-правових фактів нововиявленими обставинами необхідна їх наявність під час розгляду справи, заявнику не могли бути відомі дані факти, а також істотність останніх для розгляду справи та винесення по ній рішення. Проте, жодних нововиявлених обставин, заявником вказано не було.

20.11.2018 у судове засідання з'явилися арбітражний керуючий Струць М.П. та представник скаржника, інші учасники справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи, повідомлених належним чином про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

20.11.2018 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2016 заяву Фізичної особи-підприємця Мовчан М.В. про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД" прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД". Визнано грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Мовчан М.В. в сумі 2 826 389,30 грн. та 13 780, 00 грн. - витрати на оплату судового збору за подання заяви у справі про банкрутство. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів. Заяву арбітражного керуючого Плющової Н.О. про відмову від участі у справі задоволено. Кандидатури арбітражного керуючого Плющової Н.О., арбітражного керуючого Вербицького О.В. відхилено. Розпорядником майна призначено Струць Миколу Петровича. Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Струць Миколі Петровичу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника ФОП Мовчан М.В. Сплата грошової винагороди розпоряднику майна здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором). Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів. Зобов'язано розпорядника майна вчинити певні дії.

Зазначена ухвала у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

07.02.2017 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява АТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали господарського суду від 21.09.2016 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив скасувати згадану ухвалу в частині призначення арбітражного керуючого/розпорядника майна та прийняти ухвалу, якою провести новий відбір кандидатів на посаду арбітражного керуючого.

Як на нововиявлену обставину АТ "Райффайзен Банк Аваль" посилається на виявлення обставин, що існували на момент призначення розпорядника майна, але не були відомі ані суду, ані Банку.

Так, заявник зазначає, що на підставі ухвали суду від 14.12.2016 визнаний кредитором у зазначеній справі, в тому числі, заставним. Саме з цього моменту Банк став учасником процесу, набув усіх процесуальних прав та обов`язків.

01.02.2017 АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовами про визнання недійсними договорів підряду, укладених між ТОВ "Заман ЛТД" та ФОП Мовчан М.В.

02.02.2017 Банком були отримані копії довіреностей представників ТОВ "Заман ЛТД" та ФОП Мовчан М.В., які представляли інтереси сторін. Після чого, заявнику стало відомо про існування у арбітражного керуючого Струць М.П. можливого конфлікту інтересів на момент призначення його розпорядником майна через те, що особи, які представляють ініціюючого кредитора та боржника ТОВ "Заман ЛТД" є особами, що мають пряме підпорядкування арбітражному керуючому Струць М.П.

Таким чином, на думку заявника, арбітражний керуючий Струць М.П. є упередженою особою, тому ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016 в частині призначення арбітражного керуючого необхідно скасувати.

Статтею 112 ГПК України (в редакції, чинній станом на час звернення АТ "Райффайзен Банк Аваль" із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) передбачено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 1 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в чинній редакції) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 320 ГПК України (в чинній редакції) рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів вважає, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною 1 статті 3 ГПК України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

При цьому, право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство затверджується Пленумом Вищого господарського суду України за погодженням з державним органом з питань банкрутства. Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі. У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит (ч.1 ст.97 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно ч. 2 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом; 4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого). До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Матеріали справи свідчать про те, що автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство для призначення розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД" визначено кандидатуру арбітражного керуючого Плющову Н.О., якою подано заяву про відмову від участі у справі, у зв'язку з великим навантаженням.

Крім того, до господарського суду з заявами про участь у даній справі про банкрутство в якості розпорядника майна звернулись арбітражний керуючий Струць М.П. та арбітражний керуючий Вербицький О.В.

Колегія суддів зазначає, що при виборі кандидатури розпорядника майна судом враховується освіта, досвід та показники роботи у попередніх справах, кількість справ, у яких бере участь арбітражний керуючий, наявність у нього організаційних та технічних можливостей виконувати обов'язки розпорядника майна у конкретній справі, страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші обставини, які свідчать про здатність арбітражного керуючого належним чином виконувати передбачені Законом обов'язки.

При цьому, за наявності конкурентних кандидатур на виконання повноважень розпорядника майна, суд зобов'язаний розглянути кожну кандидатуру окремо та, відповідно, мотивувати свої висновки про відхилення чи про призначення тієї чи іншої кандидатури.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що Струць Микола Петрович є партнером та засновником адвокатського об'єднання "IMG Partners", що на думку заявника, свідчить про наявність конфлікту інтересів, не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.112 ГПК України (в редакції, чинній станом на час звернення АТ "Райффайзен Банк Аваль" із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) та ч.2 ст.320 ГПК України (в чинній редакції).

Таким чином, заява АТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали господарського суду від 21.09.2016 за нововияленими обставинами правомірно визнана місцевим господарським судом безпідставною та залишена без задоволення.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до приписів ч.5 ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушення арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень є підставою для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу.

Матеріали справи свідчать про те, що АТ "Райффайзен Банк Аваль" подано до господарського суду заяву про усунення арбітражного керуючого Струць М.П. від виконання ним обов'язків розпорядника майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД", у зв'язку з поданням до суду неправдивих відомостей та наявністю конфлікту інтересів.

Таким чином, місцевий господарський суд, в межах розгляду заяви АТ "Райффайзен Банк Аваль" про усунення арбітражного керуючого Струць М.П. від виконання ним обов'язків розпорядника майна у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД", не позбавлений можливості дослідити питання щодо наявності або відсутності в діях арбітражного керуючого Струць М.П. конфлікту інтересів.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням приписів ч.4 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018 у справі №904/7552/16 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена в повному обсязі 27.11.2018

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко

Суддя О.В.Березкіна