СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2018 р. Справа № 905/2190/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Медуниця О.Є.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

стягувача - не з'явився;

боржника - не з'явився;

органу ДВС - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ вх. № 515Д/З на ухвалу господарського суду Донецької області від 05.09.2018 р. у справі № 905/2190/17, постановлену за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ», м. Київ на дії державного виконавця (суддя - Лейба М.О., повний текст складено та підписано 05.09.2018 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ», м. Київ

до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ

про стягнення 4 921 155,48 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.11.2017 р. у справі № 905/2190/17, яке постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2018 р. залишено без змін, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ» (далі - ТОВ «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ», позивач, стягувач) про стягнення з Служби автомобільних доріг у Донецькій області (далі - відповідач, боржник) 4 921 155,48 грн. задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 3 % річних у сумі 345 004,16 грн., інфляційні втрати у сумі 3 353 754,98 грн., судовий збір у сумі 55 481,39 грн., в іншій частині позову відмовлено.

07.05.2018 р. на виконання рішення суду господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

Згідно з витягом «Інформація про виконавче провадження» № 56598300 від 04.09.2018 р. старшим державним виконавцем Вітковським К.А. 14.06.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження., а 25.07.2018 р. - постанову про арешт майна боржника.

Постановою ВП № 56598300 від 25.07.2018 р. старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): Донецьке РУПАТ КБ ПриватБанк, м. Донецьк, 2413 (UАН), Донецьке РУПАТ КБ ПриватБанк, м. Донецьк, 1000 (UАН), Донецьке РУПАТ КБ ПриватБанк, м. Донецьк, 0344 (UАН) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 754 240,53 грн.

Постановою ВП № 56598300 від 25.07.2018 р. старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): ПАТ «ПУМБ» (UАН) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 754 240,53 грн.

Постановою ВП № 56598300 від 25.07.2018 р. старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві 7801 (UАН), ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві 7802 (UАН), ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві 7801 (UАН), ПАТ «Альфа-Банк» у м. Києві 7801 (UАН) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 754 240,53 грн.

Пунктом 2 резолютивної частини постанов органу ДВС від 25.07.2018 р. встановлено, що копії зазначених постанов слід направити на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

27.08.2018 р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга стягувача на дії державного виконавця, в якій ТОВ «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ» просить:

- визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського Костянтина Андрійовича по ненаправленню постанов про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р. в межах виконавчого провадження № 56598300 на адресу Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Альфа-Банк»;

- зобов'язати старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського Костянтина Андрійовича направити постанови про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р. на адресу Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50); ПАТ «ПУМБ» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4); ПАТ «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.09.2018 р. скаргу ТОВ «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ» на дії, (бездіяльність), державного виконавця задоволено:

- визнано незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. щодо ненаправлення постанов про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р., винесених в межах виконавчого провадження № 56598300, на адреси Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро, ПАТ «ПУМБ» м. Київ, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві;

- зобов'язано старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. усунути порушення шляхом направлення постанов про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р., винесених в межах виконавчого провадження № 56598300, на адреси Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), ПАТ «ПУМБ» м. Київ (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4), ПАТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6).

Ухвалу мотивовано, зокрема, з тих підстав, що зазначеним державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання відповідних постанов про арешт коштів від 25.07.2018 р. певним банківським установам.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 05.09.2018 р., стягувач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин щодо арешту грошових коштів та статусу рахунків, на яких ці кошти містяться, а саме - судом не з'ясовано факту чи є ці рахунки такими, на яких містяться кошти, на які законом заборонено накладення арешту, в результаті чого місцевий господарський суд ухвалив незаконне рішення.

Скаржник стверджує, що:

- рахунок № 7801, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», є рахунком зі спеціальним режимом використання, який використовується для зарахування страхових коштів (лікарняних) на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам - працівникам підприємства;

- рахунок № 7803 відкритий банком як рахунок, який використовується виключно для оплати праці працівникам Служби автомобільних доріг у Донецькій області;

- рахунок № 7803, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», використовується для виплати заробітної плати працівникам підприємства відповідача (56 чоловік).

На підтвердження викладених обставин боржником до апеляційної скарги додано довідки ПАТ «Альфа-Банк» № 12685 від 13.02.2018 р., № 79975 від 12.09.2018 р. про те, що Службою автомобільних доріг у Донецькій області відкрито рахунки № 7801 (980), № 7803 у зазначеній банківській установі, договір № 4-43/1 від 06.06.2018 р. на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання з додатковою угодою № 1 від 11.09.2018 р. до даного договору.

Орган ДВС та стягувач письмові відзиви на апеляційну скаргу не надали, представники учасників справи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Наразі, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Згідно з ч. 4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до п. 2.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р., вихідна кореспонденція відправляється через діловода не пізніше наступного робочого дня після підписання (затвердження) документа (супровідного листа). Для реєстрації таких документів у Відділі ведеться Журнал реєстрації вихідної кореспонденції (додаток 5).

Докази надсилання або вручення органом ДВС трьох постанов про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 56598300 банківським установам в матеріалах справи відсутні, тому висновок місцевого господарського суду про порушення старшим державним виконавцем Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковським К.А. вимог Закону України «Про виконавче провадження» є правомірним, внаслідок чого скарга стягувача в частині визнання незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. по ненаправленню постанов про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р. в межах виконавчого провадження № 56598300 на адресу Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Альфа-Банк» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця, щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до абз. 2 п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, господарський суд Донецької області, з огляду на встановлений та доведений факт порушення органом ДВС вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання вищезазначених постанов про арешт коштів від 25.07.2018 р. банківським установам, на законних підставах задовольнив скаргу стягувача в частині зобов'язання старшого державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Вітковського К.А. направити постанови про арешт коштів боржника від 25.07.2018 р. на адресу Донецького РУ ПАТ КБ «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50); ПАТ «ПУМБ» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4); ПАТ «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6).

Щодо доводів апеляційної скарги враховується наступне.

За змістом ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Відповідно до частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Проте, предметом розгляду скарги стягувача є бездіяльність органу ДВС щодо ненаправлення постанов про арешт коштів боржника банківським установам, в яких відкриті рахунки боржника з відповідними грошовими коштами, а не дослідження питання правомірності накладення таких арештів, тому доводи апеляційної скарги виходять за межі розгляду скарги стягувача, за результатом розгляду якої судом першої інстанції 05.09.2018 р. постановлено оскаржувану ухвалу, внаслідок чого твердження відповідача (боржника) про протиправність накладення державним виконавцем арешту на рахунки, на яких містяться кошти для виплати лікарняних, заробітної плати та інше, відхиляються та не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Донецької області від 05.09.2018 р. у справі № 905/2190/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 29.11.2018 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця