СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа № 917/2060/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.
при секретарі судового засідання: Трубниковій Ю.О.
за участю представників:
від позивача:не з'явився
від відповідача-1:Коваль Т.В., довіреність №9 від 03.10.2018р.
від відповідача-2:Гнатенко О.М., довіреність №21 від 23.10.2018р.
від третьої особи:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м.Дніпро
на рішення господарського суду Полтавської області
ухвалене26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р. у м.Полтава)
у справі№917/2060/17 (суддя Гетя Н.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м.Дніпро
до1.Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода", с.Крута Балка Полтавської області 2.Приватного підприємства "Нагода +", с.Крута Балка Полтавської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, м.Полтава
провизнання правочину недійсним
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м.Дніпро, позивач, звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача-1, Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода", с.Крута Балка Полтавської області, та відповідача-2, Приватного підприємства "Нагода +", с.Крута Балка Полтавської області, про визнання недійсним договору підряду від 29.02.2016р., укладеного між відповідачами (з урахуванням заяви про виправлення технічної описки в резолютивній частині позовної заяви щодо зазначення скороченої назви підприємств відповідачів).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.03.2018р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, м.Полтава.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2018р. до господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" надійшла заява про зміну підстав позову, яка була правомірно прийнята судом до розгляду. У заяві позивач зазначає, що відносини, які виникли між сторонами на підставі оспорюваного договору, не мають ознак, притаманних відносинам у сфері підряду (оспорюваний договір не містить умов, передбачених статтями 843, 846 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)), а мають ознаки договору суборенди. За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", оспорюваний правочин суперечить нормам чинного законодавства, є удаваним правочином, тому підлягає визнанню судом недійсним на підставі ст.203, 215, 235 ЦК України.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено. В основу рішення покладено наступні висновки: оспорюваний договір містить всі ознаки, притаманні договору підряду; матеріалами справи підтверджено факт виконання сторонами оспорюваного правочину; позивачем не доведено передання відповідачем-1 земельних ділянок відповідачу-2; матеріали справи не містять доказів наявності у сторін спірного договору мети встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені вчиненим правочином, а також настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені договором; позивачем в установленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочину; Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" не доведено, яким чином укладення спірного правочину порушує його права, яке саме право порушено, та яким чином права та охоронювані законом інтереси позивача будуть поновлені в результаті задоволення позовних вимог.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" задовольнити та визнати недійсним договір підряду від 29.02.2016р., укладений між Приватним сільськогосподарським підприємством "Нагода" та Приватним підприємством "Нагода +".

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що рішення винесене із порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, за наслідками неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, за твердженнями скаржника, підставами для скасування оскаржуваного рішення є сукупність наступних обставин:

- висновок суду про те, що оспорюваний договір містить усі ознаки, притаманні договору підряду, є помилковим, оскільки договір не містить ціни договору (договором передбачено виконання робіт не за плату, а за частину прибутку від продажу продукції), однак при цьому містить умови, які за своєю суттю не можуть бути передбачені у договорі підряду (передача земельної ділянки в користування, перехід права власності на результат робіт до підрядника);

- порушуючи норми процесуального права (ст.236, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)) місцевий господарський суд не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 14.06.2017р. у справі №923/167/16, та не надав мотивованої оцінки даному аргументу позивача. З посиланням на зазначену постанову суду апелянт наголошує, що оскільки виконання робіт здійснюється на переданій замовником підряднику земельній ділянці, а не на земельній ділянці, що належить підряднику, оспорюваний правочин є договором суборенди;

- місцевий господарський суд застосував ст.ст.6, 627 ЦК України, які не підлягали застосуванню, оскільки сторони договору не мали права відступити від положень актів цивільного законодавства щодо договорів підряду;

- господарський суд Полтавської області помилково зазначає про доведеність факту виконання відповідачами зобов'язань по оскаржуваному договору, оскільки: всі первинні документи стосуються господарської діяльності відповідача-2 та не ідентифікуються як товарно-матеріальні цінності, придбані на виконання оскаржуваного правочину; відповідач-1, як власник посівного матеріалу, здійснив посів сількьскогосподарських культур на орендованих ним землях та передав до органів статистики відповідний звіт;

- висновок суду про те, що позивачем не доведено порушення відповідачами цивільного права, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки наявність протиправної мети укриття майбутнього врожаю від арешту та стягнення коштів від його реалізації на користь позивача і порушення цими діями законних інтересів позивача є очевидними.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Харківського апеляційного господарського суду від 03.09.2018р. для розгляду справи №917/2060/17 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Терещенко О.І., судді Слободін М.М., Сіверін В.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018р. у справі №917/2060/17 залишена без руху апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" у зв'язку з ненаданням доказів на підтвердження надіслання копії апеляційної скарги третій особі, встановлено апелянту строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2018р. у справі №917/2060/17 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17; встановлено учасникам справи строк до 26.09.2018р. для подання відзивів на апеляційну скаргу; призначено справу №917/2060/17 до розгляду на 04.10.2018р. о 09:30год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду.

01.10.2018р. на поштову адресу Харківського апеляційного господарського суду від Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" та від Приватного підприємства "Нагода +" надійшли відзиви на апеляційну скаргу, за змістом яких відповідачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

За змістом відзиву відповідач-1 зазначає наступне:

- у оспорюваному договорі сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору підряду;

- позивачем не доведено, що при укладенні спірного договору воля сторін була спрямована на перехід від відповідача-1 до відповідача-2 не лише права користування, а й права володіння земельними ділянками, та що такий перехід фактично відбувся;

- системний аналіз положень оспорюваного договору та норм діючого законодавства України не дає підстав віднести його до договорів суборенди;

- твердження позивача про те, що оспорюваний договір порушує його права, є хибним, оскільки: спірний договір укладено відповідачами за чотири місяці до стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" заборгованості; сам факт визнання недійсним спірного договору підряду не може створити право власності відповідача-1 на посіви соняшника, оскільки їх сіяло підприємство відповідача-2;

- договір оренди може бути визнаний недійсним лише на майбутнє, а у зв'язку з виконанням оспорюваного договору, предмет спору взагалі припинив своє існування;

- посилання апелянта на те, що висновки суду першої інстанції про доведеність факту виконання зобов'язань по спірному правочину не відповідають обставинам справи, є недоречними, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції позивач сам визнавав цей факт, у зв'язку з чим подав заяву про зміну підстав позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача-2 містяться наступні тези:

- відносини, які виникли між сторонами на підставі оспорюваного правочину, не мають ознак, притаманних відносинам у сфері оренди землі, оскільки оспорюваний договір не містить умов щодо передачі відповідачеві-1 земельної ділянки за плату, не наділяє його правом користувача, а також не передбачає обов'язків останнього з її використання. Водночас, оспорюваний договір містить усі обов'язкові умови договору підряду;

- оскільки оскаржуваний договір укладено більш ніж за чотири місяці до ухвалення рішення про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" суми боргу, твердження позивача про укладення такого договору з метою ухилення від виконання рішення суду є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи;

- матеріали справи містять достатньо доказів факту виконання відповідачами оспорюваного правочину;

- твердження позивача про те, що визнання спірного правочину недійсним надасть йому можливість стягнути заборгованість з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" не ґрунтується на нормах матеріального права.

Третя особа не скористалася своїм правом, наданим ст.263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не надала.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом на підставі Указів Президента України від 29.12.2017р. №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та від 28.09.2018р. №295/2018 "Про переведення суддів", з метою дотримання вимог ч.5 ст.31 ГПК України, враховуючи приписи ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", на підставі розпорядження Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018р. "Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів" апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 передана на розгляд Східного апеляційного господарського суду, повідомлення про початок роботи якого оприлюднено в газеті "Голос України" №185 (6940) від 03.10.2018р.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2018р. у справі №917/2060/17 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.10.2018р. прийнято до провадження суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17. Призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні 31.10.2018р. о 12:30год.

На поштову адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 31.10.2018р. о 12:30год., в режимі відеоконференції.

У зв'язку перебуванням у відпустці судді - члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018р., з метою вирішення питання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та подальшого розгляду справи, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Розглянувши клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, судова колегія ухвалою від 29.10.2018р. задовольнила відповідне клопотання.

У судовому засіданні 31.10.2018р. представник Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" проти вимог апеляційної скарги заперечив з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Просив рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 залишити без змін.

Представники позивача, відповідача-2 та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З метою повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи в їх сукупності, судова колегія Східного апеляційного господарського суду оголосила перерву в судовому засіданні до 21.11.2018р. о 12:15год., про що повідомлено учасників справи.

У судовому засіданні 21.11.2018р. представники відповідачів проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін. Представники позивача та третьої особи у судове засідання повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Однак, враховуючи належне та своєчасне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, визнання їх явки у судове засідання необов'язковою, беручи до уваги достатність наявних матеріалів справи та тривалість строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу по суті без присутності представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

Відповідно до ст.269 ГПК України дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 21.11.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзиви на неї, заслухавши пояснення представників відповідачів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.06.2016р. господарським судом Полтавської області на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2016р. у справі №917/2366/15 було видано наказ про примусове стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" суми боргу в розмірі 1093183,97грн., який був пред'явлений до Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області для примусового виконання.

05.07.2016р. Новосанжарським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на все майно відповідача-1 та заборони його відчуження.

Згідно відповіді відділу держгеокадастру у Новосаржинському районі Полтавської області станом на 01.01.2016р. за Приватним сільськогосподарським підприємством "Нагода" рахуються орендовані землі на території Малоперещепинської сільської ради, площею 48,1533га та на території Пологівської сільської ради - дві ділянки, загальною площею 9,62га.

Відповідно до акту державного виконавця від 08.08.2016р. встановлено, що на вищезазначених земельних ділянках знаходяться посіви зернових, а саме: на території Малоперещепинської сільської ради - посіви соняшника, а на території Пологівської сільської ради - посіви кукурудзи.

З огляду на викладені обставини постановою Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області накладено арешт на виявлені посіви соняшника та кукурудзи, що належать відповідачу-1.

За твердженнями позивача, здійснити збір та реалізацію виявлених посівів для погашення заборгованості Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" виявилось не можливим, оскільки 09.09.2016р. врожай було зібрано іншою юридичною особою - Приватним підприємством "Нагода +", яке є власником сільськогосподарської продукції, що була вирощена на орендованих землях відповідача-1, на підставі договору підряду від 29.02.2016р.

На переконання позивача, укладений відповідачами договір підряду вчинений з протиправним наміром ухилитися від виконання рішення суду та спрямований на приховування іншого правочину - договору суборенди земельної ділянки, а тому є удаваним правочиним згідно ч.1 статті 235 ЦК України. Оскільки оспорюваний договір передбачає передачу в користування (суборенду) земельних ділянок без дотримання вимог Закону України "Про оренду землі", він є недійсним. Позивач наголошує, що порушення його права полягає в тому, що він не зміг отримати грошові кошти в рахунок відшкодування наявної заборгованості з відповідача-1 з виявленого у нього врожаю, оскільки відповідач-2 здійснив збирання і відчуження арештованого майна. Вважаючи, що оспорюваний правочин суперечить нормам чинного законодавства, та є удаваним, позивач просить суд визнати його недійсним на підставі ст.203, 215, 235 ЦК України (з урахуванням заяви про зміну підстав позову).

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За приписами ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства України належить, зокрема, свобода договору.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 627 ЦК України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.628 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.67 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.02.2016р. між Приватним сільськогосподарським підприємством "Нагода" та Приватним підприємством "Нагода +" укладено договір підряду.

За умовами п.1.1 договору, Приватне підприємство «НАГОДА+» зобов'язується з використанням власного посівного матеріалу виконати закінчений цикл сільськогосподарських робіт з вирощування сільськогосподарської продукції та її продажу, при цьому вирощена сільськогосподарська продукція є власністю Приватного підприємства «НАГОДА+», а Приватне сільськогосподарське підприємство "Нагода" зобов'язується надавати консультативні послуги з технологічних процесів вирощування, контролювати дотримання умов вирощування найманими працівниками та забезпечити Приватне підприємство «НАГОДА+» земельними ділянками для такого вирощування.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є змішаним договором, право на укладення якого визначене ч.2 ст.268 ЦК України, та який містить елементи договору про спільну діяльність та договору підряду.

За приписами ч.1 ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст.839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, приписами ст.840 ЦК України передбачено виконання роботи з матеріалу замовника.

Статтями 843, 846 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, а також встановлюються строки виконання роботи або окремих етапів.

На підставі аналізу названих норм законодавства та умов оспорюваного правочину, Східний апеляційний господарський суд вважає правомірним твердження господарського суду Полтавської області про те, що договір містить усі загальні ознаки, притаманні договору підряду. При цьому, з огляду на умови договору (п.2.1, 2.2 договору) та передбачену законодавством можливість узгодження сторонами способів визначення ціни робіт, безпідставними є посилання апелянта на те, що договір не містить умови щодо ціни договору.

За твердженнями скаржника, оспорюваний договір містить умови, які за своєю суттю не можуть бути передбачені у договорі підряду, а саме, передачу земельної ділянки в користування, перехід права власності на результат робіт до підрядника. Однак, як встановлено судовою колегією, за умовами оспорюваного правочину земельні ділянки, на яких вирощується сільськогосподарська продукція, залишаються у володінні та користуванні Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода". Належних та допустимих доказів передачі земельних ділянок відповідачу-2 у відповідності до положень чинного законодавства України, зокрема, акту прийому-передачі, матеріали справи не містять.

При цьому, факт виконання відповідачами взятих за договором підряду від 29.02.2017р. зобов'язань підтверджений наявними у матеріалах справи документами, а саме: платіжним дорученням; актом виконаних робіт; Звітом про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів 2016р.; договором купівлі-продажу №23 від 15.07.2016р.; договором поставки нафтопродуктів №23/АЛ від 22.12.2015р.; видатковими накладними та рахунками на оплату дизельного палива; товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів; договором поставки хімічної продукції №09091 від 09.09.2016р.; договором поставки насіння для сівби, пестицидів та мікродобрива №ПЛ-49 від 14.03.2016р.; рахунками на оплату гербіцидів; видатковими накладними на гербіциди; договором поставки засобів захисту рослин №43 ПХ від 25.08.2016р.; договором перевезення вантажу №258 від 01.09.2016р.; рахунком та актом прийому-передачі наданих послуг.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що всі первинні документи стосуються господарської діяльності відповідача-2 та не ідентифікуються як товарно-матеріальні цінності, придбані на виконання оскаржуваного правочину. Разом з тим, як вбачається зі змісту матеріалів справи (зокрема, заяви про зміну підстави позову), позивачем у суді першої інстанції не оспорювався факт виконання відповідачами спірного договору підряду. Крім того, до матеріалів справи долучено узгоджений відповідачами звіт щодо фактичних витрат, понесених Приватним підприємством «НАГОДА+» при виконанні робіт за договором підряду від 29.02.2016р., що в свою чергу спростовує твердження апелянта та свідчить про доведеність факту виконання відповідачами оспорюваного правочину.

Крім того, сам факт передачі відповідачем-1 до органів статистики відповідного звіту підтверджує виконання зобов'язань між сторонами та всупереч тверженням скаржника не свідчить про посів відповідачем-1 власного посівного матеріалу.

Згідно з положеннями п.3.11 постанови пленуму Вищого господарского суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 ЦК України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Відповідно до приписів ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Разом з тим, як вірно зазначено господарським судом Полтавської області, позивачем не доведено належними та допустимим доказами в розумінні ГПК України наявності у сторін спірного правочину мети встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді вчиненим правочином, а також настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені договором.

Крім того, місцевим господарським судом доречно зауважено, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст.15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення, оскільки у залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

У контексті приписів ст.215, 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" не доведено, як саме порушено цивільне право, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення, та яким чином права або охоронювані законом інтереси позивача будуть поновлені в результаті задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивачем в установленому законом порядку не спростовано презумпції правомірності правочину, господарький суд Полтавської області дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, необґрунтованим є твердження позивача про наявність у відповідачів протиправної мети укриття майбутнього врожаю від арешту та стягнення коштів від його реалізації на користь позивача і про порушення цими діями законних інтересів позивача, зокрема, з огляду на те, що оспорюваний правочин було укладено відповідачами 29.02.2016р., у той час як наказ на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2016р. у справі №917/2366/15 про примусове стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" суми боргу в розмірі 1093183,97грн., був виданий господарським судом Полтавської області 14.06.2016р.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що порушуючи норми процесуального права місцевий господарський суд не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 14.06.2017р. у справі №923/167/16, та не надав мотивованої оцінки даному аргументу позивача. З посиланням на зазначену постанову суду апелянт наголошує, що оскільки виконання робіт здійснюється на переданій замовником підряднику земельній ділянці, а не на земельній ділянці, що належить підряднику, оспорюваний правочин є договором суборенди.

Разом з тим, судова колегія Східного апеляційного господарського суду зауважує, що такого висновку названа скаржником постанова Верховного Суду України не містить. Висновок, на який робить посилання апелянт, був викладений у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 06.10.2016р. у справі №923/167/16, який, в свою чергу, не є обов'язковим для застосування судами. Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у названій справі предметом спору є визнання недійсним та припинення на майбутнє договору підряду, у той час як в межах розглядуваної справи предметом спору є визнання недійсним договору підряду з моменту його укладення. Крім того, обставини справи №923/167/16 не є тотожними обставинам справи №917/2060/17.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки спростовані матеріалами справи та викладеними вище висновками господарських судів, а також не впливають на правомірність прийнятого господарським судом Полтавської області рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м.Дніпро на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. (повний текст підписано 06.08.2018р.) у справі №917/2060/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 21.11.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2018р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота