УХВАЛА

м. Київ

29.11.2018Справа № 910/15498/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Борисенко І.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 18 ідентифікаційний код 21560766) від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ «Укртелеком» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 14-Б, ідентифікаційний код 35472893) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 14-Б, ідентифікаційний код 35472893) в частині стягнення 24 358,43 грн., з яких: 1 140 грн. борг за послуги та 9,14 грн. пеня по договору №4820; 21600 грн. борг за послуги та 105,83 грн. пеня по договору №1763-Кд; 1490,59 грн. борг за послуги та 12,87 грн. пеня за договору №4936,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від імені якого діє Кіровоградської філії ПАТ «Укртелеком» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» 24 358,43 грн., з яких:

- 114914 грн. (1140 грн. борг за послуги та 9,14 грн. пеня) по договору №4820;

- 21705,83 грн. (21600 грн. боргу за послуги та 105,83 грн. пеня) по договору №1763-Кд;

- 1503,46 грн. (1490,59 грн. борг за послуги та 12,87 грн. пеня) за договором №4936.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

При цьому пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому у п.п. 1, 8 ч. 1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу, а також, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків. Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за трьома договорами, а саме за Договором про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства № 4820 від 20.03.2017 р. (надалі - «Договір № 4820»), Договором про надання послуг бізнес-мережі № 763-Кд від 05.05.2017 р. (надалі - «Договір № 763-Кд») та Договором про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства № 4936 від 01.07.2017 р. (надалі - «Договір № 4936»).

При цьому, заявником долучено до матеріалів заяви угоду про реструктуризацію боргу №715/18 від 28.08.2018, згідно п. 1.1 якої визначено, що згідно претензії № 151/05 від 10.08.2018 та відповіді па претензію № 749 від 15.08.2018 сторони дійшли згоди про розстрочення погашення заборгованості, яка виникла внаслідок прострочення Бізнес-абонентом проведення розрахунків за договором № 4820 про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства від 20.03.2017 (Договір 1), договором № 763-Кд про надання послуг бізнес-мережі від 05.05.2017 (Договір 2), договором № 4936 про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства від 20.07.2017 (Договір 3).

Розстроченню підлягає заборгованість на загальну суму 24 358, 43 грн. (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят вісім гривень 43 коп.) з яких:

- 1140,00 грн. борг за Договором 1, пеня - 9,14 грн. ;

- 21600,00 грн. борг за Договором 2, пеня - 105,83 грн.;

- 1490,59 грн. борг за Договором 3, пеня - 12,87 грн.

Оплата заборгованості, визначеної в п.1.1 даної Угоди проводиться Бізнес-абонентом за наступним графіком:

Місяць, рікСума, грн.Кінцевий термін оплати
вересень 20186089,60 грн.30 вересня 2018
жовтень 20186089,60 грн.31 жовтня 2018
листопад 20186089,60 грн.30 листопада 2018
грудень 20186089,63 грн.31 грудня 2018
Заявником подана до суду заява про видачу судового наказу 15.11.2018, відповідно до штемпелю на конверті, в якому надійшла заява про видачу судового наказу.

Відтак, відповідно до погодженого графіку згідно угоди про реструктуризацію боргу відповідачем повинна бути здійснена оплата за вересень, жовтень 2018 року, проте строк оплати за листопад та грудень 2018 року, станом на час подання заяви до суду, ще не настав.

Тобто, зважаючи на те, що строк оплати, відповідно до умов угоди про реструктуризацію боргу в повному обсязі ще настав, вимоги заявника про стягнення з відповідача 24 358,43 грн. є передчасними.

Посилання заявника на те, що відповідач не здійснював погашення боргу за графіком у терміни, визначені в п. 1.2 Угоди про реструктуризацію боргу не підтверджені суду.

З матеріалів заяви не вбачається наявності обставин неоплати відповідачем грошових коштів за графіком у терміни, відповідно до п. 1.2 Угоди про реструктуризацію боргу станом по день подачі даної заяви (що може бути підтверджено, крім іншого, довідкою обслуговуючого банку про ненадходження грошових коштів від боржника).

З урахуванням викладеного, оскільки вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності, до заяви не додано відповідних доказів, які б підтверджували відсутність спору про право, при цьому наразі подання вказаної заяви є передчасним, заява Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ «Укртелеком» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» 24 358,43 грн. боргу, подана з порушенням вимог, встановлених п.п. 4,5 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст. 150 цього кодексу.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Отже, суд відповідно до п.п. 1, 8 ч. 1 ст.152 ГПК України відмовляє у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1,8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Укртелеком» від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ «Укртелеком» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія-Агро» 24 358,43 грн. боргу за Договорами №4820 від 20.03.2017, №763-Кд від 05.05.2017, №4936 від 01.07.2017.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя І.І. Борисенко