ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2018р. Справа №905/1459/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Нарожна М.С.,

у справі за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» (49000, м.Дніпро, вул. Шинна, будинок 2, )

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (87400, АДРЕСА_1, )

про стягнення 13 903,40 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1459/18 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» про стягнення заборгованості у розмірі 13 903,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №1309301 від 30.09.2013р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару.

Відповідач у судове засідання 13.11.2018р. не зявився, у клопотанні №54 від 19.09.2018р. позовні вимоги визнав та просив суд здійснювати розгляд справи №905/1459/18 за відсутності представника відповідача.

Позивач у судове засідання 13.11.2018р. не зявився, у клопотанні б/н від 25.10.2018р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд здійснювати розгляд справи №905/1459/18 за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 13.11.2018р. в порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, 30.09.2013р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (покупець) було підписано договір поставки №1309301.

За приписами розділу 1 укладеного сторонами правочину постачальник зобовязується передати (поставити) в обумовлені строки покупцю товар, а покупець зобовязується прийняти та сплатити грошові кошти. Номенклатура, кількість, комплектність товару, який має бути поставлений, визначаються у специфікаціях, які є невідємними частинами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору №1309301 від 30.09.2013р. поставка товару покупцю постачальником здійснюється на умовах обумовлених у специфікації відповідно до «Інкотермс-2010». Строки поставки визначаються специфікаціями та обчислюються з дня виконання покупцем своїх зобовязань по п.4.3.2 цього договору при умові виконання покупцем п.4.3.1 цього договору.

Ціна договору визначається специфікаціями. Ціна договору складається з вартості товару по специфікаціям та становить на момент укладення договору 408 840 грн. з урахуванням ПДВ (п.4.1 договору №1309301 від 30.09.2013р.).

За умовами п.8.1 вказаного договору поставки останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2014р. та повного виконання сторонами зобовязань за ним.

Як свідчать матеріали справи, постачальником та покупцем за договором поставки №1309301 від 30.09.2013р. було підписано специфікацію №2 (додаток №2 до договору поставки), якою сторони узгодили постачання труби 25 х 3,5 х 12200 мм ст.20 по ДСТУ 8733-74/8734-75 (з вик. п.1.10, п.1.8) у кількості 13,600 т на загальну суму 278011,20 грн. з ПДВ (ціна за одиницю 17 035 грн. без ПДВ).

Разом з тим, вищевказана специфікація містить відомості щодо умов поставки та оплати товару.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За твердженням позивача, на підставі укладеного сторонами правочину ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» було поставлено відповідачу товар на загальну суму 277 909 грн.

На підтвердження передачі продукції відповідачу за договором №1309301 від 30.09.2013р., позивачем надано накладну №110102 від 01.11.2013р., яка підписана уповноваженими представниками сторін та рахунок на оплату товару на загальну суму 277 909 грн. (а.с.14, 16).

Господарський суд при розгляді спору приймає до уваги відсутність у матеріалах справи доказів стосовно наявності у відповідача, як покупця за договором, будь-яких заперечень та претензій щодо неналежного виконання постачальником прийнятих за договором зобовязань з передання товару.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що узгоджена у специфікації поставка товару не відбулась, передана згідно представленої накладної продукція відповідачем не була прийнята з підстав неналежної якості або порушення продавцем умов щодо кількості та асортименту продукції, так само в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт застосування відповідачем передбачених законом та договором наслідків порушення постачальником умов договору щодо порядку та строків поставки, кількості, асортименту, якості товару.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами поставку товару на загальну суму 277 909 грн. в межах договору №1309301 від 30.09.2013р.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором №1309301 від 30.09.2013р. обовязок щодо оплати товару у повному обсязі та у визначений угодою строк не виконав, внаслідок чого позивачем заявлено вимоги про стягнення основного боргу в сумі 13 903,40 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом розділу 4 укладеного сторонами правочину розрахунок за товар здійснюється у гривнях. Датою оплати рахунку являється дата списання грошових коштів з рахунка покупця. Форма розрахунків: безготівкова шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Покупець здійснює розрахунок у наступному порядку: покупець здійснює попередню оплату у розмірі 10% від загальної вартості товару у відповідності до специфікації; покупець здійснює попередню оплату у розмірі 40% від вартості поставленого товару по факту готовності товару для відвантаження; покупець здійснює оплату залишкових 50% від вартості товару протягом 15 календарних днів з дня його поставки.

Відтак, враховуючи приписи розділу 4 договору №1309301 від 30.09.2013р. та умови специфікації до спірного договору поставки, з огляду на те, що постачання товару відбулось 01.11.2013р., строк виконання зобовязання з оплати продукції за договором №1309301 від 30.09.2013р. настав.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було виставлено рахунок №102204 від 22.10.2013р. на оплату товару на суму 277 909 грн. за договором №59св від 24.03.2014р.

Факт отримання вказаного рахунку відповідачем не заперечується.

За поясненнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.193 Господарського кодексу України, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» за поставлений товар у повному обсязі не розрахувалось. На теперішній час у відповідача наявна заборгованість за договором поставки №1309301 від 30.09.2013р. у сумі 13 903,40 грн.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» було надіслано претензію б/н від 16.05.2018р з вимогою, зокрема, сплатити основну заборгованість за договором №1309301 від 30.09.2013р. у розмірі 13 903,40 грн., яка була залишена відповідачем без відповіді.

В той же час, як вказувалось судом вище, за змістом клопотання №54 від 19.09.2018р. відповідач позовні вимоги визнав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, норми якої кореспондуються з приписами ч.1 ст.191 вказаного кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч.4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Наразі, судом не встановлено в діях відповідача, повязаних із визнанням позову, конкретних порушень закону, а також фактів, які б доводили порушення визнанням позову прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, що позивач зобов?язання за договором №1309301 від 30.09.2013р. виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов?язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» про стягнення суми заборгованості за поставлений, але не оплачений товар у розмірі 13 903,40 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Дослідивши докази, які наявні у матеріалах справи, керуючись ст.ст.46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє», м.Дніпро до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш», смт Мангуш, Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 13 903,40 грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (87400, АДРЕСА_1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» (87400, АДРЕСА_1, ) заборгованість у розмірі 13 903,40 грн., а також судовий збір у розмірі 1762 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 13.11.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 22.11.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Майбутнє» (49000, м.Дніпро, вул. Шинна, будинок 2, ).

Відповідач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (87400, АДРЕСА_1, ).

Суддя О.М. Сковородіна