ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 Справа № 908/850/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича на рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2018 у справі №908/850/18

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м.Запоріжжя

до фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича, с.Біленьке Запорізької області

про стягнення 52644грн.33коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Запорізької області від 25.07.2018 у справі №908/850/18 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області задоволено, з фізичної особи - підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича на користь позивача стягнуто заборгованість за договором оренди №3506 від 13.04.2016 в сумі 52644грн.33коп., з яких: основна заборгованість з орендної плати за період з липня 2017 по жовтень 2017 в сумі 21278грн. 01 коп., пеня за період з 01.08.2017 по 23.10.2017 включно в сумі 2615грн.75коп., штраф за період з липня по жовтень 2017 в сумі 2127грн.80коп. та неустойка за період з 24.10.2017 по 02.01.2018 в сумі 26622грн.77коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо неналежного виконання відповідачем зобов"язань за договором оренди майна в частині повної та своєчасної оплати за таку оренду, з обґрунтованості нарахування позивачем пені та штрафу за визначені останнім періоди, з того, що на момент розгляду даної справи договір оренди №3506 від 13.04.2016 розірвано відповідно до рішення господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 у справі №908/1807/17 і відповідач не повернув після набрання цим рішенням законної сили орендоване майно, а також з того, що позивачем доведено існування заборгованості відповідача належними та допустимими доказами;

- не погодившись з рішенням суду, фізична особа-підприємець Козиряцький Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на прийняття господарським судом рішення при неповному з"ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права просить це рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 21278грн.01коп. заборгованості по орендній платі, 784грн.73коп. пені та 7986грн.83коп. неустойки, в іншій частині в позові відмовити;

- у поданій скарзі йдеться про те, що фізичну особу - підприємця Козиряцького Ю.М. не було повідомлено належними чином про дату та час судового засідання, призначеного на 25.07.2018, в матеріалах справи докази такого повідомлення відсутні, у зв"язку з чим, справу було розглянуто місцевим господарським судом за відсутності представника відповідача, що є підставою для скасування судового рішення, про те, що відповідно до рішення господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 у справі №908/1807/17 до підприємця вже була застосована штрафна санкція на підставі п.3.8 договору оренди при цьому договором не передбачена оплата штрафу за кожне порушення орендарем умов договору і сплата ним штрафу у відсотковому відношенні до заборгованості, про те, що нараховані позивачем суми пені та неустойки є вірними, але відповідач був позбавлений судом можливості надати пояснення стосовно цих сум, про те, що існують об"єктивні підстави для їх зменшення, а саме: сплата підприємцем заборгованості за рішенням суду у справі №908/1807/17 в повному обсязі, звернення ним до позивача з пропозицією розірвати договір оренди як до винесення господарським судом вказаного рішення так і після набрання ним законної сили, прийняття останнім майна з оренди лише 03.01.2018, часткове визнання позовних вимог і їх оплата до набрання рішенням законної сили, нараховані штрафні санкції перевищують загальну суму заборгованості, пред"явлену до стягнення, а також про те, що неналежне виконання цих зобов"язань виникло у зв"язку з бездіяльністю орендодавця;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що враховуючи обізнаність відповідача про дату першого судового засідання, останній мав можливість заперечити проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, на відсутність доказів, які б підтверджували поважність причин неявки скаржника в судове засідання, на те, що термін дії спірного договору закінчився 24.10.2017 з набранням законної сили рішенням господарського суду Запорізької області у справі №908/1807/17 при цьому майно фактично було повернуто підприємцем 03.01.2018 шляхом підписання акта приймання-передавання, на те, що нарахування пені, штрафу та неустойки здійснено позивачем на підставі п.п.3.7, 3.8, 10.11 договору оренди, а також на те, що з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлялися претензії №13-22-06227 від 05.12.2017 та №13-22-00248 від 12.01.2018, які до звернення позивачем до суду залишалися без відповіді та задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.10.2018 справу №908/850/18 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Козиряцького Юрія Миколайовича на рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2018 прийнято до провадження та ухвалено розглянути апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізької області (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем Козиряцьким Юрієм Миколайовичем (орендарем) укладено договір №3506 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ "Запоріжбуд", відповідно до п.1.1 якого орендодавець зобов"язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування державне нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Зої Космодем'янської, 4, за переліком, визначеним в цьому договорі.

Згідно з п.2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном одночасно з підписанням сторонами договору та акта приймання-передавання орендованого майна (додаток №2).

П.п.3.1, 3.6 договору передбачено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без податку на додану вартість за базовий місяць розрахунку грудень 2015 року ? 5200грн. Орендна плата перераховується орендарем самостійно до Державного бюджету України через органи Державного казначейства щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

Відповідно до п.3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

П.3.8 договору встановлено, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10 процентів від суми заборгованості.

В п.3.11 договору сторони передбачили, що у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно в межах терміну встановленого п.10.9 цього договору. Закінчення стоку дії договору не звільняє орендаря від обов"язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до Державного бюджету.

П.5.4 договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до Державного бюджету (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Відповідно до п.10.1 цей договір укладено строком на 2 роки та діє з 13.04.2016 по 11.04.2019.

З п.10.9 договору вбачається, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) повертається орендарем орендодавцю або підприємству/товариству, вказаному орендодавцем.

На підставі п.10.11 договору якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна в термін, визначений в п.10.9 договору, орендар сплачує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

При цьому рішенням господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 у справі №908/1807/17 задоволено позов керівника Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області, пред"явлений в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах ? Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до фізичної особи-підприємця Козиряцького Ю.М., розірвано договір оренди нерухомого майна №3506 від 13.04.2016, що належить до державної власності, яке не увійшло у процесі приватизації до статутного капіталу ЗАТ"Запоріжбуд", зобов'язано фізичну особу-підприємця Козиряцького Ю.М. повернути за актом приймання-передачі позивачу державне нерухоме майно, а також стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за період з грудня 2016 по червень 2017 в сумі 37764грн.52коп., пеню за період з 16.12.2016 по 31.07.2017 в сумі 2915грн.18коп. та штраф в розмірі 10 процентів на підставі п.3.8 договору в сумі 37756грн.14коп..

Вказане рішення набрало законної сили 24.10.2017.

05.12.2017 позивачем на адресу відповідача направлена претензія з вимогою сплатити на користь Державного бюджету заборгованість з орендної плати в сумі 21178грн.01коп., пеню в сумі 2615грн.75коп. та штраф в сумі 2127грн.80 коп. шляхом перерахування грошових коштів до Державного бюджету.

Претензія залишена відповідачем без задоволення.

03.01.2018 відповідно до акту приймання - передавання державного нерухомого майна, фізична особа-підприємець Козиряцький Ю.М. повернув, а Відділення прийняло державне нерухоме майно за договором №3506 від 13.04.2016.

12.01.2018 позивачем на адресу відповідача направлена претензія № 13-22-00248 з вимогою сплатити на користь Державного бюджету заборгованість з орендної плати в сумі 21178грн.01коп., пеню в сумі 2615грн.75коп., штраф в сумі 2127грн.80 коп. та неустойку на підставі п.10.11 договору в сумі 26622грн.77 коп., яка також була залишена фізичною особою-підприємцем Козиряцьким Ю.М. без задоволення.

Після розірвання спірного договору майно, що перебувало в оренді відповідачем повернуто лише 03.01.2018 .

Викладені обставини слугували визначальними для нарахування позивачем відповідачу орендної плати за липень - жовтень 2017, пені за несвоєчасне внесення орендної плати з 01.08. по 23.10.2017, штрафу в розмірі 10 процентів від суми заборгованості по орендній платі за період липень-жовтень 2017 та неустойки за невиконання обов"язку щодо своєчасного повернення об"єкта оренди за період 24.10.2017 - 02.01.2018.

Ст.526 Цивільного кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.549 Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В ст.611 Кодексу зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Ст.ст.628, 629 Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.759 Кодексу за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.785 Кодексу у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Ч.2 ст.795 Кодексу встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Ст.230 Господарського кодексу України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов"язань за договором оренди №3506 від 13.04.2016 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати за період з липня по жовтень 2017 року, неповернення відповідачем позивачу орендованого майна після розірвання договору згідно з рішенням господарського суду Запорізької області від 09.10.2017 у справі №908/1807/17, яке набрало законної сили 24.10.2017 та ненадання відповідачем доказів, які б спростували такі порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Отже рішення місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника щодо неповідомлення його про розгляд справи господарським судом 25.07.2018 колегією суддів визнані безпідставними, оскільки фізична особа-підприємець Козиряцький Ю.М. був обізнаний про розгляд справи 26.06.2018 і цей факт останнім не заперечується, а тому, при наявності у нього відомостей про розгляд справи господарським судом він не був позбавлений можливості отримувати інформацію про стадії розгляду справи з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, апеляційний суд відмічає наступне.

Європейський суд з прав людини у п.41 свого рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.3 Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Ч.ч.1, 3 ст.4 Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.06.2018 про перерву в судовому засіданні до 25.07.2018 о 12год.00хв. була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.07.2018.

Посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції того, що до відповідача вже була застосована штрафна санкція на підставі п.3.8 спірного договору колегією суддів визнані необґрунтованими, оскільки в рамках розгляду справи №908/1807/17 вказана санкція застосовувалася станом на момент розгляду останньої за прострочення сплати орендної плати в період з грудня 2016 по червень 2017р.р., умовами вказаного пункту договору передбачено нарахування штрафу у розмірі 10 процентів від суми заборгованості, яка при розгляді справи №908/850/18 в суді першої інстанції не була повністю сплачена скаржником та на яку і було нараховано штраф за період з липня по жовтень 2017. При цьому внесення орендної плати згідно з цим договором має здійснюватися відповідачем кожного місяця протягом терміну користування майном, тобто таке внесення має характер такого, що триває.

Також скаржником подано клопотання про зменшення сум пені та неустойки, нарахованих позивачем за неналежне виконання умов договору оренди на 70 відсотків.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов"язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначного прострочення у виконанні зобов"язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо.

Колегія суддів зазначає, що зменшення сум пені та неустойки є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Відповідно до ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вказане клопотання скаржника задоволенню не підлягає у зв"язку з тим, що викладені в ньому обставини не являються істотними в розумінні положень ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

Щодо клопотання скаржника про дослідження нових доказів та визнання поважними причин неподання цих доказів при розгляді справи в суді першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

У клопотанні йдеться про те, що у зв"язку з перебуванням скаржника у відрядженні він не приймав участь в судому засіданні, призначеному на 26.06.2018, а також не був повідомлений про дату та час наступного судового засідання, тому й не мав можливості подати необхідні докази.

Але на виконання вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України скаржником недоведена неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції, в тому числі, і разом з клопотанням про відкладення розгляду справи. З огляду на викладене клопотання про дослідження нових доказів задоволенню не підлягає.

При цьому наказ про відрядження Козиряцького Ю.М. від 20.06.2018 №20/06/18 не є належною підставою для обґрунтування такої неможливості, оскільки фізична особа-підприємець самостійно планує організаційний процес своєї діяльності.

Керуючись ст.ст.269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Запорізької області від 25.07.2018 у справі №908/850/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з підстав, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України

Головуючий суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М.Подобєд