ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1598/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

Секретар судового засідання Федорончук Д.О.

Представники сторін в судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики"

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року, суддя Никифорчук М.І., м. Одеса, повний текст складено 02.10.2018 року

у справі № 916/1598/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК"

про стягнення 177381,61 грн.

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК"

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики"

про зобовязання вчинити певні дії,-

В липні 2017 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК", в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" заборгованість в сумі 177381,61 грн., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог пункту 4.3 укладеного між сторонами Договору від 06.06.2016 року № 66293 на поставку та встановлення поліуретанового покриття, підписав акт виконання робіт, однак за поставлений товар остаточно не розрахувався, з огляду на що станом на дату подачі позовної заяви заборгованість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" за Договором від 06.06.2016 року № 66293 становить 121500,00 грн., що і стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

11.09.2017 року від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" про зобов'язання вчинити певні дії, а саме про зобов'язання позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" виконати умови Договору від 06.06.2016 року № 66293 на поставку та встановлення поліуретанового покриття, а саме усунути у встановленому порядку всі виявлені недоліки поліуретанового покриття AlsatanP, який поставлено та змонтовано за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22-Ж, а саме нерівності поверхні поліуретанового покриття, що призводять до значного накопичення вологи, скручування та вздуття верхнього шару покриття, а також відшкодувати позивачу за зустрічним позовом за рахунок відповідача за зустрічним позовом суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за первісним позовом, в порушення умов укладеного між сторонами договору від 06.06.2016 року № 66293, не усунув у встановленому порядку недоліки товару, який поставлено та змонтовано за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе, 22-Ж в період гарантійного обслуговування.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1598/17 (суддя Никифорчук М.І.) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" про стягнення боргу з підстав порушення відповідачем умов договору від 06.06.2016 року № 66293 про поставку та встановлення поліуретанового покриття та зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" про зобовязання позивача виконати умови договору від 06.06.2016 року № 66293 про поставку та встановлення поліуретанового покриття відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачами, як за первісним, так і за зустрічним позовами у справі, всупереч вимог чинного процесуального законодавства України, не доведено належними, достовірними та достатніми доказами обставини, на які вони посилаються як на підстави своїх вимог.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі № 916/1598/17 в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати та прийняти в цій частині нове, яким стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" заборгованість за договором від 06.06.2016 року № 66293 в сумі 177381,61 грн. та витрати на сплату судового збору.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним зясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором та не сплатив позивачу за поставлений та змонтований в червні 2016 року товар та надалі продовжує ухилятися від своїх зобовязань.

Крім того, позивач зазначає, що листом від 03.01.2017 року вих. № 03/17 надав обґрунтовану відповідь на лист відповідача від 13.09.2016 року вих. № 59БП, у звязку з чим твердження відповідача про ненадання відповіді ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" є безпідставним та таким, що спростовується доказами по справі.

Також скаржник вважає, що складений дефектний акт не відповідає вимогам Договору, а зазначені в ньому дефекти не є дефектами товару, а тому не є гарантійними випадками, оскільки поставлене покриття не має пошкоджень та за своїми характеристиками відповідає умовам та кольоровій гамі зазначеним у специфікації та схематичному зображенню дитячого майданчику, які додані до Договору та підписані сторонами.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" на рішення Господарського суду Одеської області у справі від 25.09.2017 року у справі №916/1598/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

13.12.2017 року через канцелярію до Одеського апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач за первісним позовом просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі № 916/1598/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" без задоволення. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві відповідач за первісним позовом зазначає, що твердження позивача щодо підписання сторонами акту виконаних робіт є хибним, оскільки оригінал акту залишився у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" і не був підписаний з огляду на необхідність ретельного огляду поставленого та змонтованого позивачем за первісним позовом товару за договором.

30.01.2018 року та 31.01.2018 року від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" через канцелярію до Одеського апеляційного господарського суду також надійшли клопотання про призначення судової експертизи (аналогічні за змістом), в якому відповідач за первісним позовом просив суд призначити у справі № 916/1598/17 судову почеркознавчу експертизу та поставити експерту наступне питання: "Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у розділі "ЗАМОВНИК" на ОСОБА_3 виконаних робіт від 06.06.2016 року № 66293 нижче останнього текстового рядка, тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?".

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 року у справі №916/1598/17 призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання ""Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у розділі "ЗАМОВНИК" на ОСОБА_3 виконаних робіт від 06.06.2016 року № 66293 ОСОБА_2 чи іншою особою?", доручено проведення судової експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, матеріали справи № 916/1598/17 надано у розпорядження експертів та апеляційне провадження у справі № 916/1598/17 зупинено до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи та/або повернення матеріалів справи №916/1598/17 до Одеського апеляційного господарського суду.

14.03.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами справи № 916/1598/17, в якому експерт просив додатково надати: вільні зразки підпису ОСОБА_2 у оригіналах документів, до червня 2016 року та попередні роки, тобто складених до виникнення обставин, що повязані з цією справою, зразки повинні бути достовірними (10-15 документів).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 року апеляційне провадження у справі № 916/1598/17 поновлено, зобовязано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" надати запитувані експертом додаткові документи, а саме, вільні зразки підпису ОСОБА_2 у оригіналах документів, до червня 2016 року та попередні роки, тобто складених до виникнення обставин, що пов'язані зі справою № 916/1598/17 (10-15 документів).

У судовому засіданні 16.04.2018 року, на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2018, представником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" були надані матеріали запитувані експертом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 року апеляційне провадження у справі № 916/1598/17 було зупинено, матеріали надані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" на виконання ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 надіслано до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

27.08.2018 справа № 916/1598/17 разом із висновком експерта надійшла до суду апеляційної інстанції, в звязку з чим ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.08.2018 року (головуючий суддя Величко Т.А., судді Філінюк І.Г., Богатир К.В.) провадження у справі № 916/1598/17 поновлено та призначено справу до розгляду.

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/1598/17 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за ОСОБА_3 від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі № 916/1598/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії ОСОБА_4, ОСОБА_3, та призначено справу до розгляду.

26.11.2018 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових матеріалів, яке колегію суддів задоволено.

В судове засідання 26.11.2018 року представники учасників справи не зявились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ухвал суду, про причини неявки суд не повідомили та не скористалися своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі № 916/1598/17 є правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, 18.04.2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" (Постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" (Замовник) було укладено Договір № 66293 на поставку та встановлення поліуретанового покриття, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобовязався поставити та змонтувати поліуретанове покриття, а замовник прийняти та оплатити поліуретанове покриття. Перелік, кількість, розмір, ціна та характеристика товару зазначаються в Специфікації (Додаток №1), що є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1.1. Договору передбачено, що постачальник зобовязується поставити та змонтувати товар згідно з умовами цього Договору за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22Ж.

Відповідно до пункту 2.1.2. Договору термін поставки та монтажу протягом 30 діб з моменту внесення передплати та за умови сприятливих погодних умов. Відповідно до пункту 6 Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору) строк поставки протягом 20 робочих днів з моменту отримання Постачальником на банківських рахунках передплати у розмірі 70% ціни договору в сумі 283500,00 грн.

Згідно з пунктом 2.1.3. Договору термін передачі майданчика Замовником постачальнику з підготовленою основою до 16 травня 2016 року. В разі затримки передачі майданчика термін поставки та монтажу переноситься пропорційно терміну затримки передачі майданчика.

Пунктом 7 Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору) строк встановлення (монтажу товару) визначено протягом 10 робочих днів за умови сприятливих погодних умов.

Відповідно до пункту 2.1.4. Договору постачальник зобов'язується усувати у встановленому порядку всі виявлені недоліки Товару в період гарантійного обслуговування.

В свою чергу, Замовник зобовязався оплатити Постачальнику вартість Товару та роботи з монтажу Товару у порядку та розмірі, визначеному даним Договором (пункт 2.2.4. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору Товар поставляється Постачальником Покупцеві на умовах та в строки, визначені в Специфікації на товар.

Ціна Товару визначена в специфікації (пункт 4.1. Договору) та складає, відповідно до Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору) 405000,00 грн.

Відповідно до пункту 4.3. Договору порядок оплати кожної партії товару визначається у Специфікації до даного договору. Пунктом 9 Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору) визначено порядок оплати, а саме передплата протягом 5 робочих днів з моменту підписання даного Договору у розмірі 70 % ціни Договору в сумі 283500,00 грн. Остаточний розрахунок протягом 5 робочих днів з моменту підписання ОСОБА_3 приймання- передачі товару у розмірі 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн.

Пунктом 5.2. Договору унормовано, що прийом товару по якості здійснюється після його монтажу. Підтвердженням передачі та монтажу Товару належної якості, а також повним виконанням постачальником своїх зобовязань за даним Договором є ОСОБА_3 приймання-передачі товару, підписаний представником замовника та постачальника.

Відповідно до п. 6.1.2. Договору, у випадку виявлення в період гарантійного терміну недоліків товару, замовник має скласти акт при виявлені недоліки Товару, який має містити: опис частини товару з недоліками, адресу встановленого Товару з недоліками, дату виявлення недоліків, детальний опис недоліків, цифрове фото недоліків (за наявності такої можливості). Такий акт має бути підписаний уповноваженими представниками замовника та завірений його печаткою.

Пунктом 6.2. встановлено, що після отримання копії ОСОБА_3 (або оригінального примірника), постачальник протягом 5 (пяти) календарних днів приймає рішення та надає замовнику відповідь факсимільним чи іншим видом звязку щодо порядку усунення виявлених недоліків товару. Недоліки усуваються постачальником, при цьому замовник зобовязаний забезпечити можливість усунення таких недоліків.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що гарантія не розповсюджується у випадку природного чи техногенного механічного пошкодження товару або порушення правил експлуатації товару. Відповідальність за дотримання та виконання вимог правил експлуатації товару покладається на замовника.

Згідно з пунктом 8.5. Договору за несвоєчасну оплату товару, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,5 % від вартості неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення.

Відповідно до додатку № 1 до Договору, а саме Специфікації на товар, гарантія на Товар складає 1 рік.

19.04.2018 року на виконання вимог укладено між сторонами Договору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" частково оплатило вартість товару в сумі 283500,00 грн., згідно пункту 4.3. Договору та пункту 9 Специфікації на товар, що не заперечується сторонами по справі та підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 19.04.2016 року № 123.

06.06.2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" поставило товар згідно Специфікації до Договору та змонтувало на визначене відповідачем місце за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 22Ж, що підтверджується наявним в матеріалах справи ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року № 66293, підписання якого заперечується відповідачем за первісним позовом, проте не заперечується сам факт поставки.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" остаточний розрахунок протягом 5 робочих днів з моменту підписання ОСОБА_3 приймання-передачі товару у розмірі 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн. не провело, що і стало підставою для нарахування позивачем за первісним позовом пені в сумі 37300,84 грн., 3% річних в сумі 3645 грн. та інфляційних втрат в сумі 14935,77 грн., а також звернення до суду з відповідним позовом.

В свою чергу відповідач за первісним позовом посилається на виявлені недоліки товару, а саме на нерівності покриття, що призводять до значного накопичування вологи, скручування та вздуття верхнього шару, та стверджує, що акт ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року № 66293 не підписував у зв'язку з необхідністю ретельного огляду поставленого та змонтованого позивачем товару.

Так, 08.09.2016 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" склало дефектний акт до Договору на поставку поліуретанового покриття від 18.04.2016 року №66293, яким зазначив про виявлені дефекти товару, а саме суттєві нерівності поверхні, що призводять до значного накопичування вологи. Зазначений дефектний акт підписано директором ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК", начальником юридичного відділу та лікарем ветеринарної медицини.

Листом від 13.09.2016 року №59БП відповідач за зустрічним позовом направив вищезазначений дефектний акт та повідомив позивача про виявлені недоліки, зазначивши при цьому що не має можливості підписати ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року №66293, у зв'язку і з виявленими недоліками та звернувся із вимогою здійснити гарантійне виправлення недоліків.

За твердженням відповідача за зустрічним позовом позивач протягом п'яти календарних днів, обумовлених пунктом 6.2. Договору, не надав замовнику відповіді факсимільним чи іншим видом зв'язку щодо порядку усунення виявлених недоліків. Дотепер зазначені недоліки позивачем не були усунуті, що і стало підставою для звернення відповідача за зустрічним позовом.

Проте, матеріали справи містять, лист ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" від 03.01.2017 року вих. № 03/17, надісланий ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" (що підтверджується описом вкладення та поштовою квитанцією, наявними в матеріалах справи (т.1, арк. с. 74) у відповідь на лист відповідача від 13.09.2016 року вих.. № 59БП, в якому позивач за первісним позовом, зокрема, зазначив, що відмова ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" підписувати ОСОБА_3 приймання-передачі товару, який був наданий ще 06.06.2016 року та складання дефектного акту від 08.09.2016 року, на думку позивача є спробою зловживання своїм правом в розумінні статті 13 Цивільного кодексу України (т.1, арк. с. 73).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

За положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610, 611 Цивільного Кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору на поставку та встановлення поліуретанового покриття від 18.04.2016 року № 66293, колегія суддів дійшла висновку, що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду, правове регулювання якого здійснюється Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1 статті 853 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України).

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обовязок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами Договору на поставку та встановлення поліуретанового покриття від 18.04.2016 року №66293 позивач за первісним позовом 06.06.2016 року здійснив поставку та монтаж товару обумовленого умовами Договору та Специфікації до нього, що не заперечується сторонами у справі.

Проте, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" остаточний розрахунок за поставлений товар, а саме 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн., не провів, що також сторонами по справі не заперечується.

Відповідно до пункту 4.3. укладено між сторонами Договору порядок оплати кожної партії товару визначається у Специфікації до даного договору. Пунктом 9 Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору) визначено порядок оплати, а саме передплата протягом 5 робочих днів з моменту підписання даного Договору у розмірі 70 % ціни Договору в сумі 283500,00 грн. Остаточний розрахунок протягом 5 робочих днів з моменту підписання ОСОБА_3 приймання-передачі товару у розмірі 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн.

Таким чином, обовязок Замовника здійснити повний розрахунок за поставлений та змонтований товар виникає протягом 5 робочих днів з моменту підписання ОСОБА_3 приймання-передачі товару.

Пунктом 5.2. Договору унормовано, що прийом товару по якості здійснюється після його монтажу. Підтвердженням передачі та монтажу Товару належної якості, а також повним виконанням постачальником своїх зобовязань за даним Договором є акт приймання-передачі товару, підписаний представником замовника та постачальника.

Дослідивши, наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року № 66293, на який позивач за первісним позовом посилається як на доказ належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором, належним чином та в порядку, передбаченому пунктом 5.2. Договору, сторонами не підписаний, оскільки факт не підписання відповідачем вищезазначеного акту, окрім заперечень відповідача за первісним позовом щодо його не підписання, також підтверджується самим позивачем.

Так, в наявному в матеріалах справи листі від 03.01.2017 року вих. № 03/17, надісланому ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК", ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" зазначає, що відмова ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" підписувати ОСОБА_3 приймання передачі товару, який був наданий ще 06.06.2016 року є спробою зловживання своїм правом в розумінні статті 13 Цивільного кодексу України (т.1, арк. с. 73).

Доданий ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" до матеріалів справи (т.1, арк. с. 12) та підписаний сторонами ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року № 66293, колегією суддів, з огляду на вищезазначене та наявний в матеріалах справи висновок експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 17.08.2018 року, зроблений за результатом проведення призначеної у справі судово-почеркознавчої експертизи, яким встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 у наданому на експертизу акті виконаних робіт від 06.06.2016 року № 66293, розміщений у нижній частині документу, в розділі "ЗАМОВНИК:", під друкованим записом "Миронов Андрій Олександрович", праворуч від друкованого запису "П.І.Б.", ймовірно виконаний не самим ОСОБА_2, як належний, достовірний та допустимий доказ по справі не приймається.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що станом на 03.01.2017 року ОСОБА_3 виконання робіт від 06.06.2016 року № 66293 належним чином сторонами не підписано, інших доказів на підтвердження факту підписання вищевказаного акту матеріали справи не містять, що в свою чергу свідчить про відсутність обовязку останнього, у відповідності до пункту 4.3. укладено між сторонами Договору та пункту 9 Специфікації на товар (додаток № 1 до Договору), здійснити остаточний розрахунок за договором, а саме сплатити на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн.

Виходячи з того, що правові підстави для стягнення з відповідача 30 % ціни Договору в сумі 121500,00 грн. відсутні, позовні вимоги в цій частині не підтверджено належними і допустимими доказами у справі, судова колегія вважає, що правові підстави для нарахування та стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань також відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову задоволенні первісного позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" у повному обсязі, в звязку з недоведеністю належними, достовірними та достатніми доказами обставин, на які позивач за первісним позовом посилається як на підстави своїх вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1598/17 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" оскаржується частково, а саме в частині відмови у задоволенні первісного позову, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду законність правових підстав та мотивів відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БІО-ПАРК" не розглядається.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1598/17 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" на рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі №916/1598/17 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року у справі № 916/1598/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені статтею 288 Господарського процесуального кодекс України.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_5
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_3