ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" листопада 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/2610/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-5913/18 від 21.11.2018р. по справі №916/2610/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД»

про зобов’язання вчинити певні дії та стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД», в якій просить суд зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД» виконати взяті на себе гарантійні зобов’язання згідно п.5.1. Договору поставки №2017-04 від 09 лютого 2017 року шляхом повернення грошових коштів сплачених за товар, стягнути вартість 021Н2772 Теплообмінника D118-Т-140_(STDPG)_Danfoss в розмірі 49 932,60грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД» суму в розмірі 17 138,35грн., що складається з: пені в розмірі 8 834,54грн., інфляційних збитків в розмірі 6 481,81грн., а також 3% річних в розмірі 1 822,00грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ».

Разом із позовною заявою до господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№2-5913/18), в якій просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову – 67070,35грн. та судового збору – 4405грн., в загальному розмірі 71475,35грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД» (юридична адреса: 18023, м. Черкаси, вул. Одеська, 50, оф. 306; фактична адреса: 18018, м. Черкаси, вул.. Максима Залізняка (Громова), 146/7, , ІПН: 10, Номер свідоцтва пл. ПДВ 200129455, р/р 3740 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Черкаси, МФО 35434).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Проаналізувавши обставини справи, які були викладені у позовній заяві, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову – 67070,35грн. та судового збору – 4405грн., в загальному розмірі 71475,35грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОСПЕЦХОЛОД» (юридична адреса: 18023, м. Черкаси, вул. Одеська, 50, оф. 306; фактична адреса: 18018, м. Черкаси, вул.. Максима Залізняка (Громова), 146/7, , ІПН: 10, Номер свідоцтва пл. ПДВ 200129455, р/р 3740 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Черкаси, МФО 35434).

Господарський суд Одеської області звертає увагу, що при вирішенні питання доцільності застосування заходів забезпечення позову, суд не вирішує питання обґрунтованості позовних вимог (не здійснює розгляд справи по суті позовних вимог), а тому суд не приймає до уваги посилання позивача на докази, які стосуються розгляду справи по суті в якості обґрунтування заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може переслідувати будь яких інших цілей, таких як, спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що позивачем не подано доказів на підтвердження того, що є наявні підстави вважати, що невжиття запобіжних заходів може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду у даній справі, з метою дотримання співвідношення прав, на захист яких направлений позов, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову, що можуть настати для відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» від 21.11.2018р. за вх.ГСОО№2-5913/18 про забезпечення позову.

Керуючись зст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГВИНПРОМ» від 21.11.2018р. за вх.ГСОО№2-5913/18 про вжиття заходів забезпечення позову по справі №916/2610/18.

Ухвала набрала чинності 23.11.18 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя С.Ф. Гут