СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2018 р. Справа № 905/1394/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:ОСОБА_1В.(доповідач),
судді:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р. у м.Харкові)
у справі№905/1394/18 (суддя Фурсова С.М.)
за позовомПриватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області
доПублічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області
простягнення 154243,58грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області про стягнення 154243,58грн. збитків, що виникли у звязку із незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничної накладної №51007367 від 14.07.2017р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.) у справі №905/1394/18 позовні вимоги задоволені в повному обсязі як такі, що є обґрунтованими і підтвердженими належними та допустимими доказами.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно доводів скаржника, рішення місцевого господарського суду є незаконним, оскільки ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме в порушення норм ст.315 Господарського кодексу України (далі ГК України) та ст.267 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) судом не застосовано наслідки спливу строку позовної давності, у звязку з чим безпідставно задоволено позовні вимоги. В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає наступне:

- з огляду на положення статей 134, 136 Статуту залізниць України (далі Статут), шестимісячний термін позовної давності у даній справі пов'язаний з днем настання події, що є підставою для подання позову, а саме з днем видачі вантажу та виявлення при цьому його недостачі, засвідченої комерційним актом;

- предявлення претензії не є обовязковим, проте факт її предявлення або не предявлення суттєво впливає на обчислення строку початку перебігу позовної давності. Положення ч.4 ст.315 ГК України мають застосовуватися виключно у випадку предявлення претензії, оскільки зміст названої норми чітко вказує на факт предявлення претензії як обовязкову умову подальшого обчислення строку позовної давності.

При цьому апелянт зазначає, що враховуючи положення ст.134, 136 Статуту залізниць України, оскільки комерційні акти складені 17.07.2017р., позивач мав право на предявлення претензії у строк до 17.01.2018р. Оскільки позивач не скористався своїм правом на предявлення претензії, строк позовної давності сплив 17.07.2018р. Позовна заява направлена до суду 24.07.2018р., тобто, на переконання скаржника, з пропуском строку позовної давності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №905/1394/18 між суддями Донецького апеляційного господарського суду від 18.09.2018р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. у справі №905/1394/18 названою колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.), встановлено Приватному акціонерному товариству Металургійний комбінат Азовсталь строк до 16.10.2018р. включно для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У звязку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Донецьким апеляційним господарським судом на підставі Указів Президента України від 29.12.2017р. №454/2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах та від 28.09.2018р. №295/2018 Про переведення суддів, з метою дотримання вимог ч.5 ст.31 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи приписи ч.6 ст.147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, на підставі розпорядження Донецького апеляційного господарського суду Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.) у справі №905/1394/18 передана на розгляд Східного апеляційного господарського суду, повідомлення про початок роботи якого оприлюднено в газеті Голос України №185 (6940) від 03.10.2018р.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018р. сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. прийнято до провадження суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця на рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.) у справі №905/1394/18. Розгляд апеляційної скарги призначено в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову у справі №905/1394/18 менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що відповідного клопотання від сторін не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням сторін. Сторони були повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

29.10.2018р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

За приписами ч.1, 2 ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. встановлено позивачу строк для надання відзиву до 16.10.2018р. включно, названу ухвалу останній отримав 01.10.2018р. (як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення), а відзив було направлено на адресу Східного апеляційного господарського суду 24.10.2018р. (як вбачається з поштової накладної, наявної на конверті, в якому надійшов документ), тобто з пропуском встановленого судом строку без клопотання про поновлення такого строку, судова колегія залишає без розгляду відзив Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця.

Згідно із вимогами ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено господарським судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 14.07.2017р. за залізничною накладною №51007367 зі станції Авдіївка Донецької залізниці до станції Сартана Донецької залізниці на адресу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь в залізничних вагонах, зокрема, №61237210, №53527032, №53567152, №60520566, №55159222, №56162381, №56198179, №61118436, №56059835, №56558281, №56046212, №62315247 було відправлено вантаж, «Кокс доменний. Вологий», вагою 44550кг, 42500кг, 42550кг, 40950кг, 40200кг, 39200кг, 40900кг, 45150кг, 38550кг, 46400кг, 38900кг та 38700кг відповідно.

Згідно даних залізничної накладної, вантаж розміщено й закріплено згідно з п.1-4 гл.14 Додатка-3 до СМГС. Насипом.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, за результатами перевірки на підставі ст.24 Статуту була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

За результатами комісійного переважування спірних вагонів 17.07.2017р. складено наступні комерційні акти: №484809/647; №484809/646; №484809/645; №484809/644; №484809/643; №484809/642; №484809/641; №484809/640; №484809/639; №484809/638; №484809/637; №484809/636. Згідно зазначених комерційних актів фактична маса вантажу у спірних вагонах менша, ніж маса, зазначена у документі, на 28450кг.

У комерційних актах відображено, що вагони зважувалися двічі, результат не змінився. Навантаження у вагонах шапкою, вище бортів 40-50см. Вантаж маркований однією смугою по довжині вагону, вапняком. По ходу поїзда, над зазначеними у актах люками наявні виїмки, маркування порушене. Технічно справні. Течі вантажу немає. Вагони бездверні, люки зачинені. З моменту прибуття і до комісійного переважування вагони знаходилися під охороною служби безпеки к-та Азовсталь та комерційних агентів станції Сартана. Переваження вантажу здійснювалось на 150-тонних вагах, повірених 09.09.2016р.

Вищевказані комерційні акти підписані належними особами згідно п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Незбереження Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця вантажу під час перевезення стало підставою звернення Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь з розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічні положення закріплені в ст.307 ГК України.

За приписами ст.6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст.314 ГК України, що узгоджується з приписами ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача та пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 111 Статуту передбачені випадки, за наявності яких залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу.

Однак, з матеріалів справи №905/1394/18 не вбачається наявності у спірному перевезенні обставин, вказаних у ст.111 Статуту, які є підставою для звільнення перевізника від відповідальності за нестачу вантажу. Обставини, відображені у комерційних актах, свідчать про те, що нестача сталася у процесі транспортування внаслідок доступу до вантажу. При цьому судова колегія враховує, що зауважень з боку залізниці до стану спірних вагонів та вантажу в них не було ані на станції відправлення, ані на попутних залізничних станціях від станції відправлення до станції призначення.

За приписами ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно зі ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно зі ст.924 ЦК України, ст.314 ГК України і ст.114, 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю).

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. Так, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, коксу доменного у вологому стані, 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

За розрахунками позивача, які суд першої інстанції визнав обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та арифметично вірними, та які не оспорюються апелянтом, загальна вартість нестачі вантажу становить 154243,58грн.

Відповідно до приписів ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Своєю чергою доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в порушення норм ст.315 ГК України та ст.267 ЦК України господарським судом Донецької області не застосовано наслідків спливу строку позовної давності, про що заявлено відповідачем у справі.

Судова колегія не погоджується із зазначеними доводами апеляційної скарги з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.256, 257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

За змістом ч.1 ст.261 названого кодексу позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін (ст.260 ЦК України).

За приписами ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст.136 Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

При цьому, статтею 134 Статуту визначено, що претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються, зокрема, з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу (пункт «а»)

Разом з тим, згідно зі ст.315 ГК України до предявлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є предявлення йому претензії. Претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п'яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока пяти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Тобто, названою правовою нормою, як вірно зазначив господарський суд Донецької області, по-іншому, ніж Статутом, визначено початок перебігу строку позовної давності.

Ч.5 ст.307 ГК України, яка узгоджується із ч.4 ст.909, ч.1 ст.920 ЦК України, визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, стаття 315 ГК України і статті 134, 136 Статуту є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень.

Статут залізниць України було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, і останні зміни до статей 134, 136 вносилися постановою Кабінету Міністрів України №1973 від 25.12.2002р.

ГК України, який за своєю правовою природою є законом України, був прийнятий Верховною Радою України 16.01.2003р. за №436-IV і набув чинності з 01.01.2004р. Крім того, у прикінцевих положеннях ГК України законодавець зобов'язав Кабінет Міністрів України привести свої нормативні акти (у т.ч. і Статут залізниць України) у відповідність до норм ГК України.

За таких обставин строк позовної давності в даній справі має обраховуватися відповідно до ч.4 ст.315 ГК України, відповідно до якої початком строку позовної давності є день одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для даної відповіді. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.04.2012р. №10-26/166-10-4300.

Разом з тим, у пункті 4.7 постанови пленуму Вищого господарського Суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» розяснено, що якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 ГК України). Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 ГК України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо того, що обставини, що спричинили заявлені вимоги позивача виникли 17.07.2017р. (момент складання комерційних актів), у свою чергу позивач звернувся з розглядуваним позовом до суду 24.07.2018р. (як вбачається з поштового штемпеля, наявного на конверті, в якому надійшла позовна заява), тобто у межах строку позовної давності. При цьому, судова колегія враховує строк можливого пред'явлення претензії і строк її розгляду, а також строк для предявлення позову.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення збитків у сумі 154243,58грн. При цьому, аргументи апелянта колегією суддів не приймаються, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції (враховуючи викладені вище доводи Східного апеляційного господарського суду).

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця, м.Лиман Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.) у справі №905/1394/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.08.2018р. (повний текст підписано 04.09.2018р.) у справі №905/1394/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.11.2018р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота