ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" листопада 2018 р.           м. Київ

Справа № 911/2586/18

Суддя Господарського суду Київської області А.Р. Ейвазова, розглянувши матеріали за позовом Приватного підприємства «Комфортбуд – Люкс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хабібібуд», Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Комфортбуд – Люкс» (далі – ПП «Комфортбуд – Люкс») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хабібібуд» (далі – ТОВ «Хабібібуд»), Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» (далі – АТ «РВС Банк») та просить суд:

- визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2000га (вул. Лесі Українки, с. Музичі, Києво – Святошинський р-н, Київська обл), кадастровий номер 322485501:01:010:0071;

- зобов’язати Державну реєстраційну службу здійснити державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку площею 0,2000га (вул. Лесі Українки, с. Музичі, Києво – Святошинський р-н, Київська обл), кадастровий номер 322485501:01:010:0071 за ПП «Комфортбуд – Люкс».

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на протиправне позбавлення його права власності на спірну земельну ділянку, яку він набув на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2009 за реєстровим №524, про що внесені зміни до Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Відповідна заява подана без дотримання вимог чинного на момент її подачі законодавства.

Так, у відповідності до пп. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема:

-зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між тим, у поданій позовній заяві позивачем:

- не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів документів, копії яких додано до позовної заяви;

- не вказано попереднього орієнтованого розрахунку судових витрат;

- немає підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч.1 ст.4 Закону, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб від якого вираховується сплата судового збору, встановлюється законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відовідно до ст.7 Закону України "Про державий бюджет на 2018 рік" з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб – 1 762,00грн.

Позивач сплатив за даним позовом судовий збір за дві вимоги: майнового і немайнового характеру.

При цьому, позивач не зазначив ціну майна, на яке він просить визнати право власності - земельної ділянки на дату подання позову. Між тим, згідно п.2 ч.1 ст. 163 ГПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна. Зазначене призвело до того, що позивачем не визначено правильно розмір судового збору з майнової вимоги.

Відповідно до п.4 договору купівлі – продажу від 23.04.2009, вартість земельної ділянки, на яку позивач просить визнати право власності, складає 121 800,20грн; доказів іншої ціни земельної ділянки до позовнї заяви не додано.

Таким чином, з вимоги майнового характеру позивач мав сплатити не менше 1827грн (121800,20/100*1,5). Отже, позивачем не доплачено судовий збір з вимоги майнового характеру на суму 65грн.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Недотримання вимог ст.ст.162,164 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності з ч.1 ст.174 ГПК України.

Враховуючи, що позивачем не дотримано вимог чинного процесуального законодавства на момент звернення з позовом, відповідна позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків шляхом надання (з підтвердженням направлення відповідачу): інформації про знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв’язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів доплати судового збору.

У разі не усунення встановлених недоліків заява вважається неподаною та може бути повернута відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Встановити строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо не підлягає.

Суддя                                 А.Р. Ейвазова