ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 923/577/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Л.В. Поліщук,

суддів: М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

при секретарі судового засідання О.В. Клименко

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури: І.О. Коломійчук,

від позивача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - не з'явився

від позивача Генічеської Об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області - не з'явився

від відповідача 1 - О.В. Білецький

від відповідача 2 - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Деметра-2010"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 17.09.2018 (суддя Гридасов Ю.В., м. Херсон, повний текст складено та підписано 27.09.2018)

у справі №923/577/18

за позовом Заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та в особі Генічеської Об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області

до:

1) Фермерського господарства "Деметра-2010"

2) Товариства з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Новотроїцької селищної ради

про визнання права власності на врожай та зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018р. Заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Генічеської Об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області до Фермерського господарства "Деметра-2010" та Товариства з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації", в якому просив суд визнати за державою право власності на врожай озимої пшениці 2017 року у кількості 39,8 тон. та зобов'язати Товариство з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації" перерахувати кошти, отримані від реалізації зерна у кількості 39,8 тон Новотроїцькій селищній раді. Крім того позивач просив стягнути з Фермерського господарства «Деметра - 2010» на користь прокуратури Херсонської області судові витрати.

Заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначає, що договір оренди від 01.06.2010 на земельну ділянку державної власності площею 47,6777 га (з якої зібрано спірний врожай) був укладений між Новотроїцькою райдержадміністрацією та громадянином ОСОБА_5, однак у зв'язку із тим, що гр. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області 29.09.2016 прийнято наказ № 21- 5170/18-16-СГ про припинення права оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 47,6777 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, у зв'язку із смертю користувача земельної ділянки, земельну ділянку площею 47,6777 га повернуто до земель запасу Новотроїцької селищної ради Херсонської області, при цьому ФГ "Деметра-2010" не було власником або землекористувачем земельної ділянки, на якій вирощений спірний врожай озимої пшениці, як на момент посіву так і на момент збору врожаю, тобто 30.06.2017 (право оренди за фермерським господарством зареєстровано лише 03.07.2017, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), однак не дивлячись на це, зазначеним фермерським господарством засіяно вказану земельну ділянку та частково зібрано врожай, що підтверджується актами та приписом ГУ Держгеокадастру в Херсонській області, а тому, на думку заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, Відповідач-1 не набуває права власності на посіви та врожай, відповідно до приписів ст. 775 ЦК України та ст.ст. 90, 95 ЗК України. Враховуючи зазначені обставини, заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області вважає, що кошти отримані від реалізації зерна мають бути перераховані Товариством з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації", якому передано зібраний на зазначеній земельній ділянці врожай під час кримінального провадження, до місцевого бюджету Новотроїцької селищної ради

При цьому, заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області протягом тривалого часу не вживало заходів до усунення порушень, які мають місце при намаганні ФГ "Деметра-2010" повернути незаконно отриманий вражай озимої пшениці, а тому звернення Генічеської місцевої прокуратури до суду із відповідним позовом є підставним, а також враховуючи, що ніяких заходів щодо усунення порушень з боку ФГ "Деметра-2010" не було вжито і Генічеською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Херсонській області, останню визначено у якості позивача -2.

Враховуючи, що Новотроїцька селищна рада є отримувачем коштів, одержаних від реалізації врожаю, як орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади, рішення у справі може вплинути на її права, за таких обставин, залучено Новотроїцьку селищну раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.09.2018 року позов задоволено повністю, визнано за державою право власності на врожай озимої пшениці 2017 року у кількості 39,8 тон, зобов'язано Товариство з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації" перерахувати кошти, отримані від реалізації зерна у кількості 39,8 тон Новотроїцькій селищній раді, а також стягнуто з Фермерського господарства «Деметра-2010» на користь Прокуратури Херсонської області 3524грн. витрат по сплаті судового збору.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки ФГ «Деметра - 2010» не було власником або користувачем земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 47,6777 га у 2016 році, а тому, здійснивши посіви озимої пшениці на цій земельній ділянці, не набуло права власності на ці посіви відповідно до приписів ст. 775 ЦК України та ст.ст. 90,95 Земельного кодексу України, відтак кошти від реалізації спірного зерна мають бути перераховані до місцевого бюджету Новотроїцької селищної ради Товариством з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації", якому воно було передано для реалізації в рамках кримінального провадження № 0000477.

При цьому місцевим судом зазначено, що прокурор підставно звернувся до суду із відповідним позовом в інтересах Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області та Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області, враховуючи те, що останні ніяких заходів щодо усунення порушень з боку ФГ "Деметра-2010" не вчинили.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Фермерське господарство "Деметра-2010" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

На думку скаржника суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи ФГ "Деметра-2010" про те, що спірний урожай є власністю господарства, оскільки спір стосовно урожаю вирішено в рамках кримінального провадження № 0000477, що внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 197-1 ч. 1 КК України, і саме в кримінальній справі існує судове рішення - ухвала Новотроїцького районного суду від 23.08.2017 року (винесена за участю прокурора), якою зобов'язано повернути власнику ФГ "Деметра-2010" 39,8 тон озимої пшениці.

Також скаржник зазначає, що з 2011р. єдиним користувачем земельної ділянки на якій вирощено спірний урожай є ФГ "Деметра-2010", а тому посилання суду на норми ст. 775 ЦК України та ст. 95 ЗК України не доводить позовних вимог, а навпаки підтверджує право власності фермерського господарства на врожай.

Апелянт звертає увагу суду на те, що на момент збору врожаю пшениці у кількості 39,8 тон., яке відбулось 30.06.2017р. вже існував договір оренди земельної ділянки укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ФГ "Деметра-2010" - 26.06.2017р., а те, що речове право користування земельною ділянкою, на якій був вирощений спірний урожай, було зареєстровано за ФГ "Деметра-2010" лише 03.07.2017р., пов'язано з процедурою реєстрації договорів оренди та не є підставою вважати, що право користування земельною ділянкою було за іншою особою.

Крім того, апелянт, посилаючись на договір оренди земельної ділянки, укладений 01.06.2010р. між Новготроїцькою районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_5, вказує на правомірність і законність використання земельної ділянки, на якій виріс спірний урожай ще з 01.06.2010р., зазначає про відсутність її самовільного захоплення господарством, сплату останнім за нею орендної плати та подання відповідної звітності і не заперечення державних органів стосовно користування зазначеною земельною ділянкою, а тому вважає, що спірний врожай озимої пшениці в кількості 39,8 тон було вирощено ним на законних підставах.

При цьому скаржник не погоджується з тим, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області винесено наказ про припинення договору оренди від 01.06.2010р. оскільки вважає, що таке припинення має відбуватись за нормами цивільного законодавства - за взаємною згодою або за рішенням суду.

На думку апелянта, прокурор в позові поверхово та не конкретно обґрунтовує порушення інтересів держави та підстави для звернення прокурора з позовом в інтересах саме зазначених ним органів, вважає, що прокурор лише обмежився вказівкою про невжиття заходів щодо усунення порушень, які нібито мають місце з боку ФГ "Деметра-2010" по поверненню врожаю озимої пшениці, при цьому прокурором не зазначено, які саме заходи повинні були вчинятись позивачем-1, відповідних доказів до позову не додано. Стосовно ж звернення в інтересах позивача 2, то скаржник зазначає, що прокурор взагалі не зазначає, які інтереси держави в даному випадку мала б захищати податкова інспекція ї чому її зазначено в якості позивача.

Крім того, скаржник зазначає, що місцевий суд не звернув уваги на той факт, що взагалі нормами ГПК України передбачено звернення до суду прокурором, а в даному випадку до суду із відповідним позовом звернувся не прокурор а заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області.

У відзивах на апеляційну скаргу заступник прокурора та позивач Генічеська Об'єднана державна податкова інспекції ГУ ДФС у Херсонській області спростовують доводи апеляційної скарги та просять залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В задоволенні клопотання скаржника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції апеляційна інстанція ухвалою від 26.11.2018р. відмовила у зв'язку з резервуванням залу судових засідань, обладнаного системою відеоконференцзв'язку, для проведення судових засідань Господарського суду Херсонської області у визначений час та відсутністю можливості перенесення розгляду апеляційної скарги на іншу дату через завантаженість суду апеляційної інстанції.

Позивачі, відповідач -2 та третя особа не використали законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, заслухавши пояснення представників учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

01.06.2010 між Новотроїцькою райдержадміністрацією та громадянином ОСОБА_5 був укладений договір оренди земель сільськогосподарського призначення щодо земельної ділянки державної власності площею 47,6777 га (з якої зібрано спірний врожай озимої пшениці).

У подальшому гр. ОСОБА_5 було створено Фермерське господарство "Деметра - 2010" (надалі за текстом рішення - Відповідач-1), з метою ведення фермерського господарства на вказаній земельній ділянці, про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 27.04.2011 року ОСОБА_5 передав до складеного капіталу ФГ "Деметра - 2010" право оренди зазначеної земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1. Відповідно до умов п. 40 зазначеного Договору право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Таким чином, право користування земельною ділянкою площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, з 27.04.2011 перейшло до ФГ "Деметра-2010".

У зв'язку із тим, що гр. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області (надалі за текстом рішення - Позивач-1) 29.09.2016 прийнято наказ № 21- 5170/18-16-СГ про припинення права оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 47,6777 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Херсонської області (надалі за текстом рішення - Третя особа), у зв'язку із смертю користувача земельної ділянки, а вказану земельну ділянку площею 47,6777 га повернуто до земель запасу Новотроїцької селищної ради Херсонської області.

За вказаних обставин, як вірно зазначено місцевим судом, ФГ "Деметра-2010" відповідно до приписів ч. 1 ст. 7, абз. 5 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", пункту 40 договору оренди від 01.06.2010 втратило право користування зазначеною земельною ділянкою.

Законність зазначених дій та наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області підтверджується постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 у справі № 821/2141/16 за позовом ФГ "Деметра-2010" до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новотроїцька районна державна адміністрація Херсонської області, про визнання протиправним та скасування наказу № 21-5170/18-16-СГ від 29.09.2016, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі. Дану постанову залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017.

12.05.2017 головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Чаплинському, Новотроїцькому, Іванівському, Генічеському районах ГУ Держгеокадастру в Херсонській області Ткачовим О.О., проведено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, площею 47,6777 га з кадастровим номером НОМЕР_2, за результатами проведеного обстеження 12.05.2017 складено акти обстеження земельної ділянки, перевірки дотримання вимог земельного законодавства та внесено припис, за змістом яких Фермерським господарством "Деметра-2010" здійснено посів сільськогосподарських культур на вищезазначеній земельній ділянці без документів, що посвідчують право власності чи користування даною земельною ділянкою, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України.

Зазначені матеріали стали підставою для внесення слідчим відділом Новотроїцького відділу поліції Генічеського ВП відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України (кримінальне провадження № 0000477).

На підставі ухвал слідчого судді Новотроїцького районного суду від 15.06.2017 та 26.06.2017, в рамках кримінального провадження № 0000477, накладено арешт на вищевказану земельну ділянку та 30.06.2017 зібрано із близько 20 га ділянки 39,8 тон озимої пшениці, вирощеної ФГ "Деметра-2010", які передано для реалізації Товариству з додатковою відповідальністю "Довірче товариство "Європейське бюро приватизації".

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 10.07.2017 року ухвала слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15.06.2017 року та ухвала слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26.06.2017 року були скасовані, а в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номер НОМЕР_1, державної форми власності, загальною площею 47,6777 га та клопотання слідчого СВ Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області про надання дозволу на реалізацію речових доказів відмовлено.

26.06.2017 року, з метою збереження за собою зазначеної земельної ділянки Відповідач-1 взяв участь у земельних торгах з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 47,6777 га, що проводився Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області. ФГ "Деметра - 2010" стало переможцем зазначених торгів та 26.06.2017 року уклало договір оренди зазначеної земельної ділянки, на підставі якого за господарством було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2017 року право оренди зазначеної земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 47,6777 га за реєстраційним номером 21195064.

Особливості виникнення права власності на посіви і насадження визначені ЦК України та Земельним кодексом України (далі - ЗК України) і пов'язуються з правомірним користуванням земельною ділянкою.

Згідно з приписами статті 395 Цивільного кодексу України до речових прав на чуже майно, серед іншого, належить право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Поряд з цим, як встановлено у частині 2 статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України), а згідно зі статтею 126 того ж Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 775 ЦК України наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результаті користування річчю, переданою у найм.

Згідно з пунктом б частини 1 статті 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Отже виникнення права власності на плоди, продукцію, доходи, одержані в результаті користування річчю пов'язується із користуванням річчю, а на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур - із користуванням земельною ділянкою.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що право власності або користування зазначеною земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 47,6777 га не виникло у ФГ "Деметра-2010" на момент збору озимої пшениці у кількості 39,8 тон у 2017 році, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність у фермерського господарсьва його права на цей урожай.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для звернення прокурором до суду із відповідним позовом саме в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Генічеської Об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області про визнання права власності на врожай за державою з огляду на наступне.

Так, підставою подання позову в інтересах саме зазначених державних органів за твердженням прокурора є невжиття ними заходів щодо усунення порушень, які мають місце при намаганні ФГ "Деметра-2010" повернути незаконно отриманий врожай озимої пшениці вагою 39,8тон. Також прокурор вважає, що кошти від реалізації спірного зерна мають бути перераховані на користь третьої особи Новотроїцької селищної ради - ТОВ «Довірче товариство "Європейське бюро приватизації", якому воно було передане на зберігання,

При цьому відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява N 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 N 1604(2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 N 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи N806/1000/17).

Водночас пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В матеріалах справи містяться довідки Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, які підтверджують, що земельна ділянка, на якій вирощено ФГ "Деметра-2010" спірний врожай озимої пшениці у кількості 39,8 тон. перебуває у власності Новотроїцькій селищній ради, а відтак звернення прокурора до суду із відповідним позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та Генічеської Об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області про визнання права власності на врожай за державою порушує право власності Новотроїцької селищної ради, яка самостійно може захищати свої права та інтереси.

Таким чином, обраний прокурором спосіб захисту порушеного права не відповідає вимогам закону, змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, не забезпечить ефективного поновлення цього порушеного права, а тому підстав для задоволення позовних вимог не має.

Крім того, прокурор, звернувшись з вимогою про зобов'язання ТОВ «Довірче товариство "Європейське бюро приватизації" перерахувати кошти від реалізації зібраного врожаю озимої пшениці у кількості 39,8 тон. на користь 3-ої особи - Новотроїцької селищної ради, жодним чином не довів факту передачі зібраного у відповідача врожаю озимої пшениці у кількості 39,8 тон. ТОВ «Довірче товариство "Європейське бюро приватизації".

Разом з тим, слід зазначити, що прокурор наділений правом на звернення до суду з вимогами на користь позивачів, а не третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Згідно ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов'язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

При цьому позовні вимоги про зобов'язання виконати на користь третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, будь-які дії чи стягнути кошти діючим Господарським процесуальним кодексом не передбачено.

Таким чином, апеляційна скарга ФГ "Деметра-2010" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 17.09.2018 року у справі № 923/577/18 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Деметра-2010" задовольнити, рішення Господарського суду Херсонської області від 17.09.2018 року у справі №923/577/18 скасувати, в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.12.2018.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран