ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/2083/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Цісельського О.В.

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2083/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” до товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАЙКА" про стягнення 27 031,78грн. в порядку ч.13 ст.8, ч.ч.2, 5 ст.252 ГПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАЙКА" боргу за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 27 031,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

10.09.2002р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧАЙКА" та комунальним підприємством “Одесводоканал” був укладений Договір на послуги водопостачання та водовідведення №6604/3.

Згідно дислокації об'єктів Відповідача (додаток №1 до Договору) вони розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Красних Зорь 2а, яка на даний час перейменована у вул. Бернадацці 2а, 10 ст. Великого Фонтану.

Відповідно до рішення сесії Одеської міської ради №2038-XXIV від 17.12.2003р. та договору оренди цілісного майнового комплексу, КП “Одесводоканал” реорганізовано шляхом приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” (далі - Філія “ІНФОКСВОДОКАНАЛ”.

Філія “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” є правонаступником всіх прав та зобов'язань КП “Одесводоканал” (п.1.5 договору оренди), що підтверджується п.1.1 його Статуту.

Для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства була створена філія “ІНФОКСВОДОКАНАЛ”, що діє на підставі Положення про філію.

А також з відповідачем укладені Додаткові угоди до Договору: б/н від 20.09.2005р., б/н від 23.11.2005р., №482/3 від 25.07.2010р., №1/650 від 17.09.2010р. Відповідно до цих угод сторони дійшли згоди, що Договір №6604/3 від 10.09.2002р., починаючи з пункту 1.2. змінено та викладено у тій редакції, яка встановлена даними додатковими угодами.

Згідно з п.п.4.5, 7.3 Договору позивач та відповідач узгодили, що загальна позовна давність з вимог, які пов'язані з невиконанням умов Договору, встановлюється тривалістю в 5 років. Договір діє з моменту укладення до 31.12.2015р. В частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 (п'ять) років, якщо за місяць до його припинення Сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію.

З огляду на те, що жодної домовленості між Сторонами про припинення дії Договору в обумовлені договором терміни не було, тому вказаний Договір є діючим та таким, який підлягає виконанню.

У відповідності з преамбулою Договору Позивач та Відповідач у своїх правовідносинах зобов’язуються керуватися чинними „Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України”, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. №190 (надалі — Правила №190), а також іншими діючими нормативними актами.

Згідно з п. 3.2, 3.3., 3.4 Правил №190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 години за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого водокористування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Відповідно до пп.2.3.2, 2.3.3 п.2.3 Договору позивач відмовляється від виконання зобов'язань, передбачених п.2.2.1 цього Договору, у випадку порушення Відповідачем п.2.4.15 Договору, при виникненні заборгованості.

Філія “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” перевіряє технічний стан систем водопостачання- водовідведення Відповідача на предмет наявності витоків, нераціонального використання питної води, контролю якості стічних вод, стану засобів обліку води та стоків.

Підпунктами 2.4.5, 2.4.13 п.2.4 Договору встановлено, що ТОВ “ЧАЙКА” зобов'язане у будь-який час доби забезпечити безпечний та вільний доступ представникам Позивача для перевірки технічного стану внутрішніх систем водного господарства, проб стічних вод на відповідність допустимим концентраціям забруднюючих речовин у стічних водах. Усі роботи, пов'язані з ремонтом мереж водопостачання, монтажем, демонтажем засобів обліку води і стоків, ремонтом, реконструкцією водомірних вузлів або водопровідних вводів здійснюється тільки після повідомлення Відповідачем відповідних служб Виробника та тільки у присутності представника Виробника. При невиконанні зазначених вимог, водопостачання-водовідведення визнається самовільним та розрахунки за водокористування проводяться згідно пп.3.3, 3.4 Правил №190.

Підпунктом 2.4.15 Договору передбачено, що Відповідач зобов'язується своєчасно та в повному об'ємі сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, скид не нормативно-очищених стоків, та інші платежі, передбачені “Правилами водокористування” та “Правилами приймання стічних вод” і умовами цього Договору.

08.06.2017р. представниками позивача було проведено обстеження системи водопостачання об'єкту Відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Красних Зорь, 2а.

Актом від 08.06.2017р. №3972 зафіксовано, що у зв'язку із заборгованістю у сумі 37445,86грн. протягом травня 2017р., в колодязі на водопровідному вводі діаметром 25мм проведено припинення надання послуг водопостачання.

Тип водоміру SENSUS-20 №2271726, пломба на з'єднанні (фланцеве штуцерне) №47571, показання лічильника Q - 37158м3.

Опломбований напівоборотний кран діаметром 25мм пломбою УКПВ – 50017903 у закритому положенні – водопостачання не здійснюється, з видимим розривом.

20.04.2018р. представниками позивача було знов проведено обстеження системи водопостачання об'єкту відповідача згідно дислокації об'єктів та встановлено самовільне водокористування, оскільки 08.06.2017р. було припинено надання послуг з причини існування боргу у сумі 37 445,86грн. та опломбовано кран.

Актом від 20.04.2018р. №5652 зафіксовано показання лічильника Q - 40733M3 та рекомендовано відкачати воду з колодязя для детального обстеження, про що повідомити Філію “ІНФОКСВОДОКАНАЛ”.

Акт підписаний представником відповідача без заперечень.

24.04.2018р. представниками          Філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” повторно проведено обстеження системи водопостачання об'єкту ТОВ “ЧАЙКА”, про що складений акт №6368 від 24.04.2018р.

Даним актом зафіксовано, що на момент обстеження об'єктів відповідача водопостачання та водовідведення здійснюється у повному об'ємі.

Контрольне обстеження водоміру в колодязі не проведено, колодязь затоплений.

20.04.2018р. виписано припис про надання безпечного доступу для обстеження (а саме осушити колодязь).

Акт №6368 від 24.04.2018р. був вручений секретарю ТОВ “ЧАЙКА” для передачі його керівництву, а також направлений 27.04.2018р. відповідачу поштою рекомендованим відправленням разом з листом від 26.04.2018р. №2242ВК-03.

Відповідача було викликано на технічну комісію на 04.05.2018р.

На засіданні технічної комісії Управління з контролю та промислового водокористування, що відбулось 04.05.2018р., на якому був присутній представник відповідача, було вирішено у 3-денний строк провести додаткове обстеження об'єкта та кінцеве рішення по об'єкту буде прийнято після отримання результатів додаткового обстеження.

24.05.2018р. проведено обстеження об'єктів відповідача та Актом обстеження та виводу з експлуатації засобу обліку води №12188 від 24.05.2018р. зафіксовано, що засіб обліку води SENSUS-20 №2271726, пломба на з'єднанні (фланцеве штуцерне) №47571, який розташований в колодязі, неробочий (показання лічильника Q - 40762м3) та виведений з експлуатації для здійснення його заміни.

Акт №12188 від 24.05.2018р. підписаний представником відповідача без заперечень.

На засіданні технічної комісії Управління з контролю та промислового водокористування, що відбулось 25.05.2018р., у зв'язку з порушенням ТОВ “ЧАЙКА” п.п.3.2, 5.18 Правил №190 (самовільне водокористування) було вирішено провести розрахунок витрати води на підставі п.п.3.3, 3.4 Правил №190.

Так, відповідно до п.п.3.3, 3.4 Правил №190, борг становить 27 680,00грн., який розраховується за формулою:

1716,27 м3/міс х 16,128грн. = 27 680,00грн.

де:

- 1716,27 м3/міс. - пропускна здатність труби діаметром 25 мм при швидкості руху води в ній 2 м/с та дії її повним перерізом впродовж 24 години на добу протягом 1 місяця;

- 16,128грн. (з ПДВ) - тариф на послуги водопостачання, чинний в період з 17.12.2017р. по 13.07.2018р. відповідно до Постанови НКРЕКП №1143 від 02.11.2017р., наказу ТОВ “ІНФОКС” Філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” від 18.12.2017р. №225-о/д.

Лист №2930ВК-15 від 31.05.2018р. з розрахунком в розмірі 27 680,00грн. та необхідністю його сплати було залишено секретарю відповідача (відмовився від підпису), а також направлено 01.06.2018р. поштою на юридичну адресу ТОВ “ЧАЙКА”, що підтверджується фіскальним чеком, реєстром листів УКПВ.

У листі зазначався термін сплати до 15.06.2018р., та попередження, що у разі його несплати Відповідачу не будуть надаватися послуги водокористування.

Проте, як зазначає позивач, зазначений лист був залишений ТОВ "ЧАЙКА" без відповіді.

З врахуванням наведеного, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2018р., позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” (вх.№2250/18) було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2018р. позовну заяву позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” (вх.№2250/18) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №916/1084/18, справу призначено до розгляду в порядку ч.13 ст.8, ч.ч.2, 5 ст.252 ГПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження по справі було направлено на юридичні адреси сторін.

Позивач повідомлений належним чином за юридичною адресою (вул. Басейна, буд. №5, м. Одеса, 65039), про що свідчить поштове повідомлення, повернуте на адресу суду із відміткою про вручення.

Відповідач повідомлений належним чином за юридичною адресою (пров. Приморський, буд. №1 А, м. Одеса, 65016), про що свідчить поштове повідомлення, повернуте на адресу суду з відміткою про вручення.

Відповідач відзив на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Частиною 1 ст.1 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами. Припинення зобов’язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.5.23. Правил №190 розрахунки за використану воду згідно з показами засобів обліку здійснюються з моменту опломбування їх з'єднувальних частин до вузла обліку представником виробника.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім договірні зобов’язання щодо оплати вартості отриманих послуг за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення не виконані належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, встановлена судом в розмірі 27 680,00 грн.

Проте, у зв'язку з тим, що в прохальній частині позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача в меншому розмірі в сумі 27 031,78 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, заявлена позивачем в розмірі 27 031,78 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” в особі філії “Інфоксводоканал” є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 76, 86, 202, 231, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов – задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАЙКА" (пров. Приморський, буд. №1 А, м. Одеса, 65016) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ІНФОКС” (вул. Шулявська, буд. №5, м. Київ, 04116) в особі філії “ІНФОКСВОДОКАНАЛ” (вул. Басейна, буд. №5, м. Одеса, 65039) заборгованість у сумі 27 031 (двадцять сім тисяч тридцять одна) грн. 78 коп. та судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Суддя О.В. Цісельський