ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.11.2018 р. Справа№ 914/4101/15

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Зубкович Д.С., розглянувши матеріали заяви Фізичної особи - підприємця Мачеус Оксани Василівни від 21.11.2018 року про забезпечення доказів

у справі № 914/4101/15

за позовом Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

до Фізичної особи - підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів,

про: стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень,

за участю представників:

позивача: Чернобай С.С. - представник на підставі довіреності №2302-вих-1764 від 12.03.18р.,

відповідача: Мачеус О.В. - особисто,

третьої особи: не з'явився,

ПРОЦЕС

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи - підприємця Мачеус Оксани Василівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської міської ради про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень.

Справу №914/4101/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області. 07.09.2018 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для нового розгляду судді Матвіїву Р.І. Ухвалою суду від 12.09.2018 року прийнято справу до розгляду, підготовче засідання призначено на 10.10.2018 року. Підготовче засідання неодноразово відкладалось, а 31.10.2018 року строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.

31.10.2018 року відповідачем подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування документів у Львівської міської ради, у Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та в Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у задоволенні якої судом відмовлено згідно з ухвалою від 06.11.2018 року.

21.11.2018 року відповідачем подано заяву про забезпечення доказів, яку призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2018 року.

У судове засідання 27.11.2018 року з'явилися представники позивача та відповідача, представник третьої особи не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача підтримав заяву про забезпечення доказів. представник позивача заперечив проти задоволення поданої заяви, подав письмові заперечення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.112 ГПК України заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п'яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Враховуючи наведене, неявка третьої особи не перешкоджає розгляду судом заяви про забезпечення доказів у даному судовому засіданні за участю представників, що з'явилися.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Так, відповідач просить забезпечити докази шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: яка вартість виконаних ремонтних та реставраційних робіт в приміщеннях першого поверху та підвалу на пл. Ринок, 38 в м. Львові станом на час проведення експертизи? Яка вартість здійснених орендарем невід'ємних покращень нежитлових приміщень на пл. Ринок, 38 в м. Львові станом на час проведення експертизи? Чи дозволяє санітарно-технічний стан підвалу на пл. Ринок, 38 в м. Львові використовувати дані приміщення за їх цільовим призначенням, встановленим договором оренди нерухомого майна № Г-7012-9 від 10 березня 2009 року? У судовому зсіданні відповідач зазначив про можливість уточнення першого питання, проте, підтримав заяву у редакції, наданій суду 21.11.2018 року та жодних уточнень чи змін до прохальної частини не вносив.

Заявник клопотання зазначає, що орендовані приміщення передані орендарю у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв'язку з чим за згодою орендодавця орендар за власний рахунок частково відремонтував орендовані приміщення та привів їх до належного технічного стану, проте підвальні приміщення з часу укладення договору оренди не використовувались за призначенням, оскільки такі були передані фабрикою «Весна» у незадовільному, занедбаному стані та не відповідали санітарним нормам. Львівська міська рада не є власником даних приміщень, тому не витрачала коштів на їх реставрацію. За таких обставин вимоги щодо сплати орендної плати за користування приміщеннями, якими відповідач фактично не користувався, оскільки їх стан не дозволяв використовувати їх за призначенням, відповідач вважає безпідставними і необгрунтованими. Обставини, які сторона зазначає як підставу своїх заперечень проти позову, які можуть мати значення при вирішенні питання про наявність або відсутність заборгованості за договором оренди, на переконання заявника, входять до предмета доказування і можуть буди з'ясовані судом шляхом проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення технічного стану орендованих підвальних приміщень, відповідності їх санітарним та технічним нормам, можливості їх використання за призначенням, а також визначення вартості проведених орендарем за згодою Львівської міської ради ремонтних робіт.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач заперечує проти заяви про забезпечення доказів та вважає, що питання, поставлені для вирішення експерту, не входять до предмету доказування у справі, так як предметом позову у справі є розірвання договору оренди через несплату орендної плати, стягнення заборгованості з орендної плати та виселення орендаря з об'єкта оренди. Крім цього, заявником не обґрунтовано, яке значення мають відповідні обставини для вирішення справи; предметом позову є стягнення заборгованості за період користування об'єктом оренди з 01.09.2012 по 30.09.2015 роки, а експерту пропонується питання про поточний санітарно-технічний стан приміщення; експерту запропоновано питання про вартість виконаних ремонтних та будівельних робіт, при цьому не надано доказів самого факту виконання таких робіт; заявником не надано доказів, чому він самостійно не може зібрати відповідні докази, і чому необхідним є забезпечення цих доказів судом.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, заслухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви та відсутність підстав для її задоволення у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Тобто вчинення судом певних визначених ст.110 ГПК України дій, у тому числі призначення судової експертизи, є допустимим у випадку необхідності забезпечення отримання того чи іншого доказу, а підставою для вжиття заходів забезпечення доказів є доведення заявником припущень, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Так, в силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Разом з тим, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (ст.7 ГПК України). Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України).

Крім цього, положеннями ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч.ч.1,2 ст.98 ГПК України).

Суд звертає увагу, що заявник клопотання, вважаючи, що призначення судової будівельно-технічної експертизи є необхідним для підтвердження заперечень проти позову, не навів жодних обставин, обґрунтувань чи припущень стосовно того, що існує можливість втрати засобів доказування, можливості утруднення чи неможливість отримання доказів згодом, якими він має на меті спростовувати позовні вимоги, що є необхідною умовою для забезпечення доказів згідно з положеннями ст.110 ГПК України. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень, і збирання доказів щодо встановлення вартості виконаних орендарем ремонтних та реставраційних робіт, здійснених орендарем невід'ємних покращень нежитлових приміщень, можливості використання приміщень підвалу за їх цільовим призначенням, не відповідає предмету доказування в межах даного спору. Заявником клопотання не обґрунтовано наявності зв'язку між обставинами справи, що підлягають доказуванню та встановленню в межах даного спору, та визначеним ним заходом забезпечення доказів.

Визначена відповідачем процесуальна дія - забезпечення доказів вчиняється судом лише у випадку доведення особою, яка подала відповідну заяву, факту можливої втрати засобу доказування або того, що збирання чи подання відповідних доказів стане неможливим або утрудненим. Однак, всупереч вимогам ГПК України заявником клопотання не обґрунтовано та не підтверджено необхідності вжиття заходів забезпечення доказів.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни від 21.11.2018 року (вх.№3101/18) про забезпечення доказів у справі № 914/4101/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.