ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. м. Київ Справа№ 920/504/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

без виклику сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 12.09.2018 про зупинення провадження (повний текст складено 14.09.2018)

у справі №920/504/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут"

про стягнення 43 300 743,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.09.2018 зупинено провадження у справі №920/504/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/10721/18, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач 29.09.2018 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу №920/504/18 повернути до Господарського суду Сумської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального (ст.ст. 203, 215, 217 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та процесуального (ст. 227 ГПК України) права.

На переконання апелянта, оскаржувана ухвала призводить до затягування розгляду справи та перебування учасників в стані не визначеності, що свідчить про порушення ст. 277 ГПК України, ст.ст. 203, 215, 217 ЦК України, а отже є підставою для скасування судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача 26.10.2018 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Разіна Т.І., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2018 у справі №920/504/18 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження (п.12 ч.1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до ТОВ "Сумигаз Збут" про стягнення 43 300 743,57 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 23536084,52 грн. пені, 5690560,77 грн. 3% річних, 14074098,28 грн. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 16-445-Н від 28.10.2016.

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 2 040 410 035,41 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу. Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами, шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця купівлі - продажу природного газу. Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач здійснював не своєчасно та не виконав зобов'язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов'язання, зокрема, вимоги п. 6.1 договору.

06.08.2018 відповідач надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує, оскільки вина відповідача з прострочення платежів за спірним договором відсутня, так як відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ.

13.08.2018 позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за спожитий газ в частині, що не врегульована спільними протокольними рішеннями, є порушенням вимог договору, а тому є підставою для застосування відповідальності за умовами договору та положень ст. 625 ЦК України.

05.09.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до винесення остаточного рішення у справі №910/10721/18.

Клопотання вмотивоване тим, що рішення у справі №910/10721/18 може вплинути на визначення періоду нарахувань та може призвести до зміни визначення нарахованих сум грошових зобов'язань.

Задовольняючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що встановлення обставин в межах справи № 910/10721/18 щодо дійсних умов укладення договору №16-445-Н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 може привести до зміни визначення нарахованих сум грошових зобов'язань за придбаний природний газ як заборгованість, так і визначення періоду її нарахування, тобто величини, що є вихідними для розрахунку штрафних та фінансових санкцій, які заявлені до стягнення у даній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 частиною 1 статті 227 ГПК України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу ст. 234 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

У відповідності до п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18"Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним пункту 6.1 договору № 16-445-Н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016, який укладений між сторонами.

З наявної в матеріалах справи копії позовної заяви вбачається, що позов обґрунтований тим, що на думку, позивача при укладенні договору було не дотримано сторонами в повній мірі норми чинного законодавства України, а саме: п.6.1 вказаного договору

Так, відповідач фактично просить суд визнати недійсним пункт договору, який регулює порядок та умови проведення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2018 у справі №910/10721/18 позовну заяву ТОВ "Сумигаз Збут" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Предметом даного спору у справі №920/504/18 є стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3 % річних, а підставою - неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 28.10.2016 договору № 16-445-Н купівлі-продажу природного газу.

Як вже зазначено, п. 6.1 вказаного договору, який регулює порядок та умови проведення розрахунків, є предметом розгляду в іншій господарській справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, оскільки встановлення обставин в межах справи №910/10721/18 щодо дійсних умов укладення договору №16-445-Н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 може привести до зміни визначення нарахованих сум грошових зобов'язань за придбаний природний газ як заборгованість, так і визначення періоду її нарахування, тобто величини, що є вихідними для розрахунку штрафних та фінансових санкцій, які заявлені до стягнення у даній справі.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала призводить до затягування розгляду справи та перебування учасників в стані не визначеності, що свідчить про порушення ст. 277 ГПК України є необґрунтованими, оскільки апелянтом не доведено порушення судом першої станції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи №920/504/18 містять всі необхідні докази як поставки природного газу, так і несвоєчасної оплати з боку відповідача та про те, що спірний договір купівлі - продажу природного газу жодним чином не суперечить як положенням ст. 203 ЦК України, так і іншим вимогам чинного законодавства, колегією суддів відхиляються, оскільки предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, а не перегляд в апеляційному порядку справи по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів позивача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття оскаржуваної ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про необхідність зупинення провадження у справі №920/504/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/10721/18, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Оцінюючи в сукупності усі матеріали справи, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 12.09.2018 про зупинення провадження та скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 12.09.2018 у справі №920/504/18 про зупинення провадження залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 12.09.2018 у справі №920/504/18 про зупинення провадження залишити без змін.

3.Матеріали справи №920/504/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 04.12.2018.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко