ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

23.11.2018

Справа № 910/15486/18

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

1) Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації; 2) Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації;

до комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр №1 Дарницького району м.Києва"

про визнання договору недійсним та виселення з приміщення дошкільного закладу

ВСТАНОВИВ:

Заступника прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі: 1) Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації; 2) Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації до комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м. Києва» про визнання договору недійсним та виселення з приміщення дошкільного навчального закладу

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява Заступника прокурора міста Києва підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви вісі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Приписами статті 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на підтвердження заявлених позовних вимог надано копії документів, які належним чином не засвідчені, а відтак, не є належними письмовими доказами, що підтверджують заявлені позовні вимоги, в розумінні статті 91 ГПК України, оскільки належним чином не засвідчені.

Крім того, у позовній заяві заявлено вимогу про визнання недійсним Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва № 81 від 05.02.2016р., який укладений між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією та комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м. Києва», проте у позовній заяві не наведено жодного обґрунтування даної позовної вимоги з посиланням на норми цивільного законодавства, які регулюють дані правовідносини.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Разом з цим, частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Якщо прокурор звертається до суду з позовом в інтересах держави, відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, в позовній заяві він самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Проте, у позовній заяві, виходячи з предмету позовних вимог, а саме - визнання недійсним Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва № 81 від 05.02.2016р., який укладений між Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією та комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр № 1 Дарницького району м. Києва», з посиланням на відповідні докази не зазначено та не обґрунтовано, в чому полягає нездійснення або неналежним чином здійснення представництва в суді законних інтересів держави органом, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від імені і в інтересах якого пред'явлено позов з огляду на те, що особи, які визначені позивачами безпосередньо й укладали спірний договір оренди.

Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 01.112018р. у справі № 910/18770/17.

Згідно з приписами статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, (далі – Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв’язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб є – оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням.

Однак, всупереч наведеним вище вимогам, прокурором до позову додано опис вкладення до поштових відправлень від 16.11.2018р., графа "найменування предметів" якого не містить переліку найменувань всіх документів, які складають додатки до позовної заяви. Зокрема, в описі зазначено про направлення на адресу відповідача лише одного предмету – позовної заяви, з огляду на що, суд дійшов висновку, що фактично відповідачам надіслано тільки копію позовної заяви.

При цьому, суд звертає увагу на те, що обов’язок надіслати на адресу відповідача копії всіх доданих до позовної заяви доказів, не пов’язаний з фактом наявністю чи відсутністю цих доказів у відповідача.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором не додано доказів надіслання на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 91, 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Заступника прокурора міста Києва без руху.

2. Встановити Заступнику прокурора міста Києва строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити Заступнику прокурора міста Києва усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду:

- належним чином засвідчених всіх копій документів, якими підтверджуються заявлені позовні вимоги;

- доказів, які підтверджують в чому полягає нездійснення або неналежним чином здійснення представництва в суді законних інтересів держави органом, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від імені і в інтересах якого пред'явлено позов;

- письмове нормативне обґрунтування позовної вимоги щодо визнання недійсним Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва № 81 від 05.02.2016р з посиланням на норми цивільного законодавства, які регулюють дані правовідносини.

4. Роз’яснити Заступнику прокурора міста Києва, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала набрала законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І.Привалов