ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.2018 Справа № 905/1449/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» (, адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 16),

про: стягнення 8980745,71 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Єфременко О.О. (за довіреністю №14-85 від 14.04.2017);

від відповідача: Шевцов І.В. (за довіреністю №4 від 02.01.2018)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» боргу у розмірі 8980745,71 грн., з яких: пеня у розмірі 4228697,50 грн., 3 % річних у розмірі 967107,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 3784941,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 17-232-Н від 12.04.2017 в частині повних та своєчасних розрахунків за спожитий природний газ.

Нормативно вимоги обґрунтовано положеннями ст. ст. 11, 16, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 655 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 174, 175, 193, 216, 230, 231, 232 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: розрахунок позовних вимог, довідку про сальдо по підприємству, довідку по операціях за період з 01.01.2017 по 31.01.2018, договір №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017; акти приймання - передачі природного газу від 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017, 30.09.2017; спільні протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3729 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України від 19.10.2017, 17.11.2017; акти звіряння розрахунків за квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року; статутні документи.

Ухвалою суду від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1449/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.08.2018; встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк до п'яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 22.08.2018 підготовче засідання відкладено на 20.09.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача до 12.09.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано позивачу у строк до пяти днів з дня отримання відзиву, але не пізніше 20.09.2018, надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

20.09.2018 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 18.09.2018 на розрахунок штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних нарахувань за договором купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 № 17-232-Н (вх. суду № 19403/18 від 20.09.2018), в яких відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, позивач у такий спосіб виявив своє бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку і тим самим погодився із зміною порядку і строків проведення розрахунків за надані ним послуги. Відповідач вказує, що позивачем не вірно визначено періоди прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором, а отже невірним є і розрахунок пені, інфляційних та трьох відсотків річних при пред'явленні позову у цій справі.

Ухвалою суду від 20.09.2018 підготовче засідання відкладено на 02.10.2018 року; запропоновано сторонам забезпечити отримання канцелярією суду відповіді на відзив та заперечень з доказами їх направлення відповідачу (позивачем) - за наявності, відзиву на позовну заяву з доказами його направлення позивачу (відповідачем) не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано відповідачу завчасно надіслати на адресу позивача заперечення на розрахунок штрафних санкцій б/н від 18.09.2018 з додатками, докази направлення надати суду; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 02.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 06.11.2018; повідомлено відповідача про відкладення підготовчого засідання на 29.10.2018; запропоновано сторонам забезпечити отримання канцелярією суду відповіді на відзив та заперечень з доказами їх направлення відповідачу (позивачем) - за наявності, відзиву на позовну заяву з доказами його направлення позивачу (відповідачем) не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 29.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/1449/18; призначено розгляд справи по суті на 12.11.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

06.11.2018 від відповідача на адресу суду надійшов контррозрахунок 3% річних та інфляційних втрат.

12.11.2018 у судовому засідання оголошувалась перерва до 27.11.2018.

Позивач та відповідач в судовому засіданні, що відбулось 27.11.2018, підтримали доводи, викладені у позові та відзиві відповідно.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та пояснення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» (покупець) було підписано договір на купівлю-продаж природного газу №17-232-Н.

За приписами п.п.1.1, 1.2, 1.3 вказаного договору продавець зобов'язується передати покупцеві у 2017 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору. Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам. За цим договором може бути переданий природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД ) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України).

Продавець передає покупцеві з 01.04.2017 по 30.09.2017 (включно) природний газ обсягом до 18375,000 тис. куб. м, у тому числі за місяцями: квітень - 6475,000 тис. куб. м, травень - 2815,000 тис. куб. м, червень - 1990,000 тис. куб. м, липень - 2120,000 тис. куб. м, серпень - 2045,000 тис. куб. м, вересень - 2930,000 тис. куб. м. (п.2.1 договору).

Продавець передає покупцеві природний газ у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на природний газ. Приймання-передача природного газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місця купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі. Покупець зобов'язується подати не пізніше 8-го числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця (за її наявності) два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги переданого природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його ціна та фактична вартість. Продавець до 12 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, після подачі покупцем документів визначених пунктом 3.3 повертає покупцеві один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою (за її наявності). У разі не підписання продавцем акта приймання-передачі природного газу у той же строк письмово повідомляє покупцеві про причини такого не підписання акта та надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта (п.п.3.1 - 3.4 укладеного сторонами правочину).

За умовами п.п.5.1, 5.3 договору з 01.04.2017 ціна на природний газ становить 4942,00грн. за 1000 куб. метрів, крім того податок на додану вартість - 20%. Всього до сплати за 1000 куб.м природного газу - 5930,40грн. з ПДВ. Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до п.11.1 договору останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.04.2017 і діє в частині продажу природного газу до 30.09.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як свідчать матеріали справи, на підставі договору №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 позивачем та відповідачем було підписано, зокрема, наступні акти приймання-передачі природного газу (на території підконтрольній українській владі):

- б/н від 30.04.2017 у квітні 2017 року на суму 55856664,41грн.,

- б/н від 31.05.2017 у травні 2017 року на суму 20057454,91грн.,

- б/н від 30.06.2017 у червні 2017 року на суму 10470512,60грн.,

- б/н від 31.07.2017 у липні 2017 року на суму 10821722,76грн.,

- б/н від 31.08.2017 у серпні 2017 року на суму 10567788,96грн.,

- б/н від 30.09.2017 у вересні 2017 року на суму 13126513,42грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 Цивільний кодекс України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами та шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 є має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючи актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту 90 дня, зо відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівлі-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві, передбачений абзацом четвертим цього пункту, акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, Передбаченому абзацом третім цього пункту, але в такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 має бути здійснений до закінчення 90 днів, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівлі-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанову Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його та зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Відтак, приймаючи до уваги приписи укладеного сторонами правочину, строк виконання зобов'язання з оплати енергоносія за договором №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 настав.

На виконання умов договору №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовгаз" та Управліннями соціального захисту населення різних райдержадміністрацій Донецької області проведено звірку взаємних розрахунків за надані послуги з газопостачання по пільгах, субсидіях та компенсаціях у період з квітня 2017 року по вересень 2017 року, підписані акти звіряння розрахунків на загальну суму 71488708,70грн. та скеровані продавцю.

З матеріалів справи вбачається, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області, Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації, Управліннями фінансів різних райдержадміністрацій Донецької області, Управліннями соціального захисту населення різних райдержадміністрацій Донецької області, Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з метою погашення взаємної заборгованості, а саме організації проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» від 11.01.2005 №20, укладені (підписані) спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального Фонду Державного бюджету України на загальну суму 8938444,76грн., а саме:

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3729 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 22814,37грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3730 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 860735,78грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3731 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 578355,29грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3732 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 614705,38грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3733 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 185963,18грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3734 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 19.10.2017 на суму 707353,28грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3983 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 17.11.2017 на суму 2865277,51грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3985 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 17.11.2017 на суму 3061164,66грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3987 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 17.11.2017 на суму 42075,31грн.

Відповідно до п.п.5.2, 5.3 спільних протокольних рішень передбачено, що вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями. Спільні протокольні рішення є чинними лише у разі проведення відповідного фінансування.

Спільні протокольні рішення підписані уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені відтисками печаток всіх сторін.

Крім того, залишкова сума заборгованості за спірними поставками енергоносія за договором №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 в сумі 111962212,30грн. була погашена відповідачем самостійно за рахунок здійснених часткових оплат, що було враховано також позивачем у розрахунку та підтверджується відповідними платіжними дорученнями та даними довідки «Операції з 01.01.2017. по 31.01.2018» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

За таких обставин, при прийнятті цього рішення суд виходить з того, що фактичне перерахування вартості природного газу на суму 120900657,06грн. було здійснено відповідачем з порушенням строків, які встановлені договором №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо зміни порядку та строку проведення розрахунків за спожитий природний газ, та як наслідок відсутність підстав для нарахування процентів річних та інфляційних, посилаючись на спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України.

За висновками суду, додані до матеріалів справи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України не свідчать про зміну порядку та строків проведення розрахунків за договором №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 між сторонами цього договору, враховуючи наступне.

За загальним правилом зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.ч.1 - 3 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Як вказувалось, за приписами п.6.1 договору №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017 сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його та зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Встановлення постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. Порядку перерахування коштів не є імперативною нормою законодавства, яка обмежує сторін договору у врегулюванні відносин щодо визначення строків оплати, оскільки вказаний порядок обумовлює прийняття на себе державою певних зобов'язань у вигляді субвенцій по відношенню до кола осіб (населення), які є користувачами послуг з теплопостачання.

Тобто, в даному випадку має місце виконання обов'язку боржника (відповідача) іншою особою (ст.ст.520, 528 Цивільного кодексу України), та, відповідно, не змінює змісту зобов'язань (умов договору, які були первісно визначені сторонами) позивача та відповідача.

Таким чином, з системного аналізу вищенаведених норм законодавства України вбачається, що жодна з приведених нормативно-правових норм не обмежує права сторін на укладення договорів на купівлю-продаж природного газу та узгодження на свій власний розсуд змісту таких угод, в тому числі, щодо порядку та строків проведення розрахунків за товар, внаслідок чого визначений сторонами порядок проведення розрахунків за природний газ, погоджений покупцем та продавцем у договорі №17-232-Н купівлі-продажу природного газу від 12.04.2017, є обов'язковим до виконання останніми.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 4228697,50грн. за період за період з 27.06.2017 по 05.02.2018, 3% річних у розмірі 967107,00грн. за період з 27.06.2017 по 05.02.2018, інфляційні втрати в розмірі 3784941,10грн. за період з 27.06.2017 по 28.02.2018.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.п. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Сторони у п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем п. 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідач у запереченнях від 18.09.2018 посилався на встановлення мораторію на стягнення пені у спірних правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

За змістом цієї норми встановлено мораторій до 31.12.2015 на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями за несвоєчасну оплату спожитих енергетичних ресурсів підприємствами, які є виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом економічної діяльності ТОВ «Азовгаз» є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи, отже підприємство є виконавцем/виробником житлово - комунальних послуг, його діяльність та потужності спрямовані на надання/вироблення відповідних послуг, підприємство здійснює свою господарську діяльність у м. Маріуполі Донецької області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р.

Відповідно до статуту ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підприємство утворено на виконання Указу Президента України від 25.02.1998 № 151 "Про реформування нафтогазового комплексу України", метою діяльності якого є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку (пункти 1, 5 статуту).

Предметом діяльності ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є, зокрема видобування нафти і природного газу, постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом, постачання природного газу за регульованим тарифом, постачання нафти, скрапленого газу та газового конденсату, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії (підпункти 1 - 4, 18 пункту 6 статуту).

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах.

Згідно з преамбулою Закону України "Про електроенергетику" цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

У статті 1 Закону України "Про електроенергетику" наведено значення термінів та передбачено, що енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Виробництво електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на електричну енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору. Енергогенеруючі компанії - учасники оптового ринку електричної енергії України, які володіють чи користуються генеруючими потужностями, виробляють та продають електричну енергію.

Зазначеною нормою також передбачено, що енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту.

Натомість Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до пунктів 27 і 28 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Згідно зі статутом метою діяльності ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Закон України "Про нафту і газ" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності нафтогазової галузі України та регулює відносини, пов'язані з особливостями користування нафтогазоносними надрами, видобутком, транспортуванням, зберіганням та використанням нафти, газу та продуктів їх переробки з метою забезпечення енергетичної безпеки України, розвитку конкурентних відносин у нафтогазовій галузі, захисту прав усіх суб'єктів відносин, що виникають у зв'язку з геологічним вивченням нафтогазоносності надр, розробкою родовищ нафти і газу, переробкою нафти і газу, зберіганням, транспортуванням та реалізацією нафти, газу та продуктів їх переробки, споживачів нафти і газу та працівників галузі.

За змістом статті 1 цього Закону нафтогазова галузь - галузь економіки України, яка разом з іншими галузями забезпечує пошук, розвідку та розробку родовищ нафти і газу, транспортування, переробку, зберігання і реалізацію нафти, газу та продуктів їх переробки. Газ - корисна копалина, яка являє собою суміш вуглеводнів та невуглеводневих компонентів, перебуває у газоподібному стані за стандартних умов (тиску 760 мм ртутного стовпа і температури 20 град. C) і є товарною продукцією.

Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не є енергопостачальною компанією, відповідно суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 2 статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", згідно з якою встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій за несвоєчасну оплату спожитих енергетичних ресурсів підприємствами, які є виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг на території проведення антитерористичної операції саме енергопостачальними компаніями.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає його арифметично вірним, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у пред'явленому до стягнення розмірі. Протилежного відповідачем не доведено.

Разом з тим, суд зазначає, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов'язання, відповідно, нарахування інфляційних втрат за наступний період обґрунтовано здійснено позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 17.07.2018 у справі № 904/10242/17.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз», м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 8980745,71 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовгаз» (, адреса: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 16) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд.6) пеню у розмірі 4228697,50 грн., 3 % річних у розмірі 967107,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 3784941,10 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 134711,19грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 03.12.2018.

Суддя Н.В. Величко