ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа №926/1058/18

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Скрипчук О.С., Мирутенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача (скаржника) не зявився

від відповідача-1 ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від відповідача-2 ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції)

від третьої особи-1 не зявився

від третьої особи-2 ОСОБА_3

від прокуратури не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, вих.№2038 від 10 вересня 2018 року

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року (підписане 17.08.2018 року), суддя Марущак І.В.

у справі №926/1058/18

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, м. Чернівці

до відповідача-1 Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест», м. Чернівці

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 Міністрів України, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 оборони України, м. Київ

за участю Військової прокуратури Чернівецького гарнізону

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 09.02.2015 року №9300

в с т а н о в и в :

13 квітня 2018 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Букстрой» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» про: 1) визнання недійсним, укладеного між Чернівецькою міською радою та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Букстрой», 07 грудня 2007 року договору оренди земельної ділянки площею 0,2506 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0023), яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-А; 2) визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест», 09 лютого 2015 року договору оренди землі №9299 площею 0,2684 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0046), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б; 3) визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» 09 лютого 2015 року договору оренди землі №9900 площею 0,0836 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б; 4) визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» 09 лютого 2015 року договору оренди землі №9901 площею 0,1182 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0047), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Чернівецька міська рада за відсутності згоди Міністра оборони України чи інших уповноважених ним органів, незаконно вилучила у Чернівецької КЕЧ району (правонаступником якої є позивач) земельну ділянку площею 0,7208 га, яка розташована по вул. Фрунзе (перейменовано на вул. Суворова), 2 у м. Чернівці, надана їй у постійне користування за Державним актом на право користування землею серії Б №037683 від 01.03.1980 року. У подальшому вилучену земельну ділянку площею 0,7208 га поділено на 4 земельні ділянки (кадастрові номери :03:004:0023, :03:004:0046, :03:004:0048 та :03:004:0047). Відтак, на думку позивача, відповідач-1 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення оспорюваних договорів оренди землі, а тому вони підлягають визнанню недійсними в судовому порядку відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 77, 78, 140-143, 149 Земельного кодексу України, ст. 1 ЗУ Про використання земель оборони, ст. ст. 9, 14 ЗУ Про Збройні Сили України.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 10.05.2018 року розєднано позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Букстрой» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки. Виділено у самостійне провадження позовну вимогу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до відповідачів: Чернівецької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» про визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» 09 лютого 2015 року договору оренди землі №9900 площею 0,0836 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б. Справі присвоєно номер 926/1058/18.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року у справі №926/1058/18 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що листом від 10.05.2002 року №445 начальником Чернівецької КЕЧ району надано згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,76 га, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, яка закріплена за будівлею клубу, що знаходиться в орендному користуванні малого приватного підприємства «Бомонд» відповідно до договору №254/2001/ГоловКЕУ від 01.11.2001 року та передачу її в оренду МПП «Бомонд» строком на період дії договору оренди приміщення. Поряд з тим, суд взяв до уваги, що згідно даних, які містяться у Державному земельному кадастрі України власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка на момент укладення оспорюваного договору оренди землі не відносилась до земель державної власності та не перебувала у користуванні позивача, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявність свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, а тому у задоволенні позову відмовив. Крім того, суд також встановив, що на спірній земельній ділянці відповідачем проводяться роботи з будівництва нерухомого майна, відтак визнання недійсним договору оренди землі від 09.02.2015 року №9300 призведе до порушення принципу пропорційності та невиправдано позбавить відповідача-2 права на мирне володіння майном, яке останній очікує збудувати, що свідчить про наявність «законних сподівань», що згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ відноситься до розширеного тлумачення поняття «майна», при цьому, відповідач-2 не вправі відповідати за бездіяльність органів державної влади, оскільки має реальні наміри очікувати, що земельна ділянка ним орендується законно з метою задоволення певної господарської мети, а саме будівництва багатоквартирного житлового будинку. За таких обставин місцевий господарський суд дійшов висновку, що задоволення позовних вимог та визнання недійсним договору оренди землі порушуватиме права відповідача-2, передбачені ст.1 Першого протоколу до Конвенції, натомість, відповідач-2 не міг знати чи була Чернівецька міська рада уповноважена на надання земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048, оскільки керувався офіційними даними Державного земельного кадастру України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року у справі №926/1058/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити: визнати недійсним договір оренди землі №9900 від 09 лютого 2015 року, укладений між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» (обєктом якого є земельна ділянка, площею 0,0836 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б). Зокрема, зазначає, що спірна земельна ділянка площею 112,3 га перебуває у державній власності та відповідно до ст.77 ЗК України належить до земель оборони, оскільки, Чернівецька міська рада не мала правових підстав для вилучення спірної земельної ділянки у Чернівецької КЕЧ району (правонаступником якої є КЕВ м. Чернівці), що відбулось без відповідного на те погодження оборонного відомства. Апелянт наголошує, що ОСОБА_5 оборони України чи уповноважені ним органи дозволу на передачу у комунальну (приватну) власність, добровільної відмови від такої земельної ділянки не надавало та вказана земля не відчужувалась.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2018 року справу №926/1058/18 розподілено колегії суддів у складі: ОСОБА_6 (головуючий суддя), ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі №926/1058/18.

Разом з тим, Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Згідно з ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, повязані зі здійсненням таким судом повноважень, судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

В газеті «Голос України» №185 (6940) від 03 жовтня 2018 року опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду з 03 жовтня 2018 року.

Судді Львівського апеляційного господарського суду переведені до Західного апеляційного господарського суду Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №295/2018.

Відповідно до частин 5, 7 ст.31 ГПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2018 року справу №926/1058/18 розподілено колегії суддів у складі: ОСОБА_8 (головуючий суддя), судді: Мирутенко О.Л. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 жовтня 2018 року справу №926/1058/18 прийнято до провадження вказаною вище колегією суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20 листопада 2018 року.

За клопотанням Чернівецької міської ради, ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року постановлено судове засідання з розгляду справи №926/1058/18 провести в режимі відеоконференції з Господарським судом Чернівецької області, на підставі ст.197 ГПК України.

16 листопада 2018 року від скаржника до суду надійшли доповнення до апеляційної скарги (вих.№3137 від 13 листопада 2018 року).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

У поданих доповненнях до апеляційної скарги апелянт не просить суд поновити строк на подання таких доповнень, оскільки строк, передбачений ст.256 ГПК України, сплив.

Згідно з ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, враховуючи пропуск скаржником строку на подання доповнень до апеляційної скарги та відсутність клопотання про поновлення такого строку, колегія суддів вирішила залишити без розгляду подані апелянтом доповнення до апеляційної скарги.

Представник позивача (скаржника) в судове засідання не зявився, поряд з тим, 20 листопада 2018 року від апелянта до суду надійшла заява (вих.№3212 від 19 листопада 2018 року) про розгляд справи без участі його представника, у звязку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні. У вказаній заяві скаржник також просив апеляційну скаргу задоволити, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року у справі №926/1058/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Представники відповідачів-1,2 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (вих.№31/10-03 від 31 жовтня 2018 року). Зокрема, зазначали, що на примірнику Державного акта на право користування землею, який знаходиться у позивача, зроблено відмітку в розділ зміни в користуванні: вилучено частину земельної ділянки площею 0,7208 га на підставі рішення Чернівецької міської ради №493 від 08 липня 2004 року. При цьому, спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, а не земель оборони, як вказує позивач. Поряд з тим, представники відповідачів наголошували, що рішення, на підставі якого укладено спірний договір оренди, ніким не скасоване та є чинним на час вирішення спору.

Представник третьої особи-2 (ОСОБА_5 оборони України) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив останню задоволити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи-1 та прокурор в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду від 30 жовтня 2018 року.

Оскільки явка прокурора та представників позивача і третьої особи-1 не визнавалась обовязковою, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів-1,2 та третьої особи-2, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01 березня 1980 року Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району (правонаступником якої є позивач) надано у безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку військового містечка №1 для господарських потреб загальною площею 112,3 га по вул. Фрунзе-Чапаєва у м. Чернівці, що підтверджується Державним актом на право користування землею серії «Б» №037683 від 01 березня 1980 року, виданим виконкомом Чернівецької міської рада народних депутатів.

Відповідно до листа від 25 жовтня 2001 року №09-77/3078 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області повідомило Чернівецьку КЕЧ району, що не заперечує проти надання в оренду нежитлового приміщення №1/7 загальною площею 1295 кв. м. по генплану, клубу та прилеглої території площею 0,76 га за адресою: м. Чернівців, вул. Фрунзе, 2, що знаходиться на балансі Чернівецької КЕЧ району. Поряд з тим, листом від 10 грудня 2007 року №09-77/3850 РВ ФДМУ повідомило, що до його повноважень не входить передача в оренду землі, а тому в наданому йому раніше листі від 25.10.2001 року №09-77/3078 допущена помилка щодо погодження надання в оренду разом з обєктом прилеглої території площею 0,76 га за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, що знаходиться на балансі Чернівецького КЕВ району.

01 листопада 2001 року між ОСОБА_5 оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління ОСОБА_5 оборони України (який діяв на підставі доручення Міністра оборони України від 12 лютого 2001 року №148/155) та ОСОБА_7 приватним підприємством «Бомонд» укладено договір № 254/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлового приміщення загальною площею 1295,0 м. кв. №1/7 по генплану, клуб за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, для розміщення закладу культури, строком на пять років (з 01.11.2001 року по 01.11.2006 року).

Пунктом 10.6 вказаного договору передбачалось, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Листом №445 від 10 травня 2002 року начальником Чернівецької КЕЧ району надано згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 0,76 га, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2, яка закріплена за будівлею клубу, що знаходиться в орендному користуванні Малого приватного підприємства «Бомонд» відповідно до договору №254/2001/ГоловКЕУ від 01 листопада 2001 року та передачу її в оренду МПП «Бомонд» строком на період дії договору оренди приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №90/3 від 04 червня 2002 року клубу (літера «Е»), який знаходиться на території колишнього військового містечка №1 по вул. Фрунзе, 2 «А», присвоєно поштову адресу: Суворова, 2 «А», згідно з довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №557 від 25 квітня 2002 року.

27 червня 2002 року рішенням Чернівецької міської ради №43 Малому приватному підприємству «Бомонд», на підставі договору №254/2001/ГоловКЕУ оренди нежитлового приміщення, надано в оренду земельну ділянку площею 0,7208 га з цільовим призначенням обслуговування будівлі, на строк до 01 листопада 2006 року.

На підставі вказаного вище рішення, між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_7 приватним підприємством «Бомонд» укладено договір оренди земельної ділянки від 29 липня 2002 року, відповідно до умов якого, Чернівецька міська рада надає, а ОСОБА_7 приватне підприємство «Бомонд» - приймає в оренду земельну ділянку площею 0,7208 га за адресою: м. Чернівці, вул. Фрунзе, 2-А, терміном до 01.11.2006 року для обслуговування будівлі.

29 липня 2002 року, на підставі акту прийому передачі земельної ділянки для обслуговування будівлі, земельну ділянку площею 0,7208 га за адресою: м. Чернівці, Фрунзе, 2А, передано орендарю МПП «Бомонд».

29 серпня 2002 року рішенням Чернівецької міської ради №65 від 29 серпня 2002 року, на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №90/3 від 04 червня 2002 року внесено зміни в пункт 9 додатку 4 до рішення Чернівецької міської ради №43 від 27 червня 2002 щодо місцезнаходження орендованої земельної ділянки, а саме: з вул. Фрунзе, 2А на вул. Суворова, 2А.

01 жовтня 2002 року між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_7 приватним підприємством «Бомонд» укладено угоду №140/1 від 01 жовтня 2002 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 29 липня 2002 року в частині місцезнаходження орендованої земельної ділянки з вул. Фрунзе, 2А на вул. Суворова, 2А.

Поряд з цим, судом встановлено, що пунктом 70 рішення Чернівецької міської ради №493 від 08 липня 2004 року доповнено пункт 9 додатку 4 до рішення Чернівецької міської ради №43 від 27 червня 2002 року словами: «Вилучити у Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини району Західного-оперативного командування ОСОБА_5 оборони України частину земельної ділянки по вул. Фрунзе, 2А площею 0,7208 га за згодою» (підстава: лист-згода від 10.05.2002 року №445).

Пунктом 72 вказаного вище рішення Малому приватному підприємству «Бомонд» затверджено проект внутрішньогосподарського розподілу земельної ділянки по вул. Суворова, 2А площею 0,7208 га, наданої в оренду до 01 листопада 2006 року відповідно до рішення №43 від 27 червня 2002 року, в наступному співвідношенні: - земельна ділянка №1 площею 0,2506 га для обслуговування торгово-розважального комплексу, яка включає в себе ділянку під будівлею; - земельна ділянка №2 площею 0,4702 га для влаштування автопаркінгу з розміщенням контрольно-пропускного пункту.

На підставі рішень Чернівецької міської ради №43 від 27 червня 2002 року та №493 від 08 липня 2004 року начальником управління земельних ресурсів Чернівецької міської ради внесено запис у Державний акт в графі: «зміни до землекористування» про вилучення частини земельної ділянки площею 0,7208 га. Також на Плані меж землекористування відображено розташування та межі вилученої земельної ділянки.

Військовим прокурором Чернівецького гарнізону оскаржувалась дійсність п.4 рішення від 27.06.2002 року №43, п. п. 72, 72.1 рішення від 08.07.2004 року №493, проте ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 16.01.2006 року у справі №9/106 за позовом військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі ОСОБА_5 оборони України Чернівецької КЕЧ району до Чернівецької міської ради, виконавчого комітету Чернівецької міської ради та Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача МПП «Бомонд», про визнання недійсним рішень, позов залишено без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем не надано, та у матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними рішень Чернівецької міської ради №43 від 27.06.2002 року та №493 від 08.07.2004 року.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №924/20 від 01 листопада 2004 року вирішено присвоїти поштову адресу вул. Суворова, 2-Б (замість Суворова, 2-А) на будівлі контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (І черга), забудовником якого є МПП «Бомонд» (довідка Чернівецького міського комунального БТІ №3237 від 28 жовтня 2004 року).

02 листопада 2004 року ОСОБА_7 приватне підприємство «Бомонд», на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (1 черга), продало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» нежитлову будівлю контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу (1 черга), котрі розташовані на земельній ділянці площею 0,4702 в м. Чернівці по вул. Суворова, 2Б. При цьому, належність МПП «Бомонд» вказаного майна підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 01 листопада 2004 року на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №909/20 від 26 жовтня 2004 року та №924/20 від 01.11.2004 року, а право власності на нього зареєстроване Чернівецьким міським комунальним БТІ у реєстрі прав власності на нерухоме майно 01 листопада 2004 року за реєстраційним номером 8184011.

Листом за вих.№46 від 18 листопада 2004 року МПП «Бомонд» повідомило, що у звязку із продажем контрольно-пропускного пункту та автопаркінгу відповідачу-2, які розташовані на земельній ділянці площею 0,4702 га за адресою: м. Чернівці, вул. Суворова, 2-б, не заперечує проти передачі зазначеної ділянки в оренду відповідачу-2, що свідчить про добровільну відмову МПП «Бомонд» від оренди земельної ділянки площею 0,4702 га за адресою: м. Чернівці, вул. Суворова, 2-б на користь відповідача-2.

25 грудня 2014 року рішенням Чернівецької міської ради №1472 Товариству з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» погоджено проект поділу орендованої земельної ділянки за адресою: вул. Суворова, 2Б, площею 0,4702 га (кадастровий номер :03:004:0011) для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями на 3 (три) земельні ділянки: за адресою вул. Суворова, 2Б, а саме: №1 площею 0,2684 га (кадастровий номер :03:004:0046), №2 площею 0,0836 га (кадастровий номер :03:004:0048), №3 площею 0,1182 га (кадастровий номер :03:004:0047) для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями).

Крім того, вказаним вище рішенням відповідачу-2 надано в оренду зазначені земельні ділянки терміном на пять років, для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями (п.1.2 рішення).

Вказане рішення Чернівецької міської ради ні позивачем, ні прокурором чи третіми особами не оскаржувалось та є чинним на час вирішення спору, докази протилежного у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані.

09 лютого 2015 року між Чернівецькою міської радою (в тексті договору орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди землі №9300, відповідно до умов якого, а саме: пунктів 1, 2.1, 2.2, орендодавець на підставі рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25 грудня 2014 року надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер :03:004:0048 для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова Олександра, 2-Б.

Факт передачі відповідачем-1 та прийняття відповідачем-2 земельної ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер :03:004:0048 підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 09 лютого 2015 року.

Згідно з п.3.1 Договору земельна ділянка надається в оренду строком на пять років по 09 лютого 2020 року включно.

Цільове призначення земельної ділянки відповідно до категорії земель: землі для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.15). Мета використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями (п.п.5.1, 5.2 Договору).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №33415463 від 10 лютого 2015 року, власником (орендодавцем) земельної ділянки площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а орендарем відповідач-2 на підставі договору оренди земельної ділянки №9300 від 09 лютого 2015 року та рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25.12.2014 року.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 23 січня 2018 року видно, що земельна ділянка площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 перебуває у приватній власності, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид використання для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями, власником якої є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а орендарем відповідач-2.

Місцевим господарським судом встановлено, що в зазначеному витягу з Державного земельного кадастру помилково вказано, що земельна ділянка «перебуває у приватній власності», що підтверджується також самим цим витягом в якому зазначено також, «власником якої є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради», що в свою чергу підтверджує комунальну власність на земельну ділянку площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048. Також це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.02.2015 року №33415463, в якому зазначено орендодавцем земельної ділянки площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а також, що в даному реєстрі зареєстроване право оренди, що само по собі виключає власність на дану земельну ділянку відповідача-2. Також даний факт визнається і самими відповідачами.

Поряд з тим, судом першої інстанції встановлено, що згідно даних публічної кадастрової карти України (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), земельна ділянка площею 0,7208 га, яка вилучена Чернівецькою міською радою, станом на день ухвалення судового рішення, не існує у визначених у Державному акті на право користування землею серії «Б» № 037683 від 01.03.1980 року, межах. Натомість, в межах даної вилученої земельної ділянки відповідно до даних, які містяться у Державному земельному кадастрі України зареєстровано чотири земельні ділянки: 1) кадастровий номер :03:004:0023, комунальна власність, цільове призначення: 1.13.2 землі житлової забудови і комерційного використання. Площа: 0.2506 га; 2) кадастровий номер :03:004:0047, комунальна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.1182 га. 3) кадастровий номер :03:004:0046, комунальна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.2684 га. 4) кадастровий номер :03:004:0048, приватна власність, цільове призначення: 03.15 землі житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Площа: 0.0836 га.

Предметом позову у цій справі є вимога Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, заявлена до відповідачів: Чернівецької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» про визнання недійсним укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» 09 лютого 2015 року договору оренди землі №9900 площею 0,0836 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Позовні вимоги КЕВ м. Чернівці у цій справі обґрунтовані тим, що відповідач-1 розпорядився землями оборони, які відносяться до державної власності, чим порушив право позивача на постійне користування земельною ділянкою. На підтвердження обставин перебування земельної ділянки площею 0,0836 га, яка знаходиться в м. Чернівцях на вул. Суворова, 2б, кадастровий номер :03:004:0048 у державній власності та віднесення її до категорії земель оборони позивач посилається на дані бухгалтерського обліку (відомість про наявність та використання земельних ділянок, відомість щодо розбіжності в обліку земельних ділянок, які рахуються за ОСОБА_5 оборони України по КЕВ м. Чернівці станом на 01 квітня 2018 року), згідно яких вказана земельна ділянка не вибула з користування позивача та є частиною земель, що включені до Державного акту.

Поряд з тим, відповідно до даних, які містяться у Державному земельному кадастрі України, власником земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048 є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

При цьому, судом встановлено, що після вилучення у позивача земельної ділянки площею 0,7208 га, що розташована у м. Чернівці по вул. Фрунзе (Суворова), 2, остання вибула з державної власності.

До повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (ст.12 ЗК України).

Відповідно до ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У матеріалах справи відсутні докази розмежування земель державної та комунальної власності у м. Чернівці, а земельна ділянка площею 0,0836 га кадастровий номер :03:004:0048 розташована у межах населеного пункту (м. Чернівці), відтак, Чернівецька міська рада мала право на розпорядження спірною земельною ділянкою, у тому числі, й на укладення спірного договору оренди.

На момент укладення Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фенікс Інвест» договору оренди землі №9900, спірна земельна ділянка, площею 0,0836 га (кадастровий номер :03:004:0048), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. О. Суворова, 2-Б не відносилась до земель державної власності та не перебувала у користуванні позивача, натомість власником такої земельної ділянки на час укладення спірного договору була та станом на час розгляду справи є територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1 ст.124 ЗК України).

Судом встановлено, що спірний договір оренди укладено його сторонами на підставі рішення Чернівецької міської ради №1472 від 25.12.2014 року, яким ТзОВ «Фенікс Інвест» надано в оренду спірну земельну ділянку на вул. Суворова, 2-Б, площею 0,0836 га для будівництва та обслуговування житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями.

Слід зазначити, що вказане рішення Чернівецької міської ради є чинним та ніким не скасоване, а доказів протилежного сторони суду не надали.

В силу припису ст.204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже обовязок доведення наявності обставин, з якими закон повязує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди землі №9900 від 09 лютого 2015 року. Позивачем не надано суду доказів того, що Чернівецькою міською радою порушено порядок надання земельної ділянки в оренду, що перебуває у комунальній власності, відтак, посилання позивача на відсутність повноважень у відповідача-1 на розпорядження спірною земельною ділянкою не підтверджені належними та допустимими доказами, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Одночасно, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд при прийнятті рішення правильно врахував практику ЄСПЛ щодо втручання у право особи на мирне володіння своїм майном, оскільки, судом встановлено, що 07 квітня 2008 року рішенням виконкому Чернівецької міської ради затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва приміщення соціально-культурно-побутового призначення та автомобільний паркінг в житловому комплексі (І черга), які розташовані у м. Чернівці, вул. Суворова, 2-Б. Крім того, відповідачем-2 отримано свідоцтво № від 16 грудня 2009 року, яке засвідчує відповідність закінченого будівництва житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями (ІІ черга блок А на 24 кв.) на Суворова, 2-Б у м. Чернівці 2473,60 кв. м. (загальна площа квартир -2216,30 кв. м., житлова площа квартир 1205,50 кв. м.) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. 08 липня 2010 року та 31 грудня 2010 року відповідачем-2 отримано сертифікати відповідності №ЧВ 000152 та №ЧВ 000412, які засвідчують відповідність ІІІ та ІV черг будівництва житлового комплексу з соціально-культурно-побутовими приміщеннями по Суворова, 2-Б у м. Чернівці на 48 (24+24) квартир (загальною площею 2141,20 м. кв. та 2852,90 м. кв. відповідно) проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Листом №1195 від 06.07.2018 року Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації повідомило, що на спірній земельній ділянці розташований незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок.

З наведеного вище вбачається, що на спірній земельній ділянці відповідачем проводяться роботи з будівництва нерухомого майна, відтак визнання недійсним договору оренди землі №9300 від 09.02.2015 року призведе до порушення принципу пропорційності та невиправдано позбавить відповідача-2 права на мирне володіння майном, яке останній очікує збудувати, що свідчить про наявність «законних сподівань», що згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ відноситься до розширеного тлумачення поняття «майна» (Справа «ОСОБА_5 Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87, рішення від 23 жовтня 1991 року).

Поряд з тим, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на спірній земельній ділянці, яка є обєктом оренди за договором №9900 від 09 лютого 2015 року, відсутнє нерухоме майно державної власності, яке б перебувало у розпорядженні позивача.

У рішенні по справі «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» від 24 червня 2003 року №44277/98 ЄСПЛ дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", тому визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Беручи до уваги всі наведені вище обставини, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що задоволення позовних вимог та визнання недійсним договору оренди землі порушуватиме права відповідача-2, передбачені ст.1 Першого протоколу до Конвенції, натомість відповідач-2 не міг знати чи була Чернівецька міська рада уповноважена на надання земельної ділянки за кадастровим номером :03:004:0048, оскільки керувався офіційними даними Державного земельного кадастру України. Зазначене також свідчить про безпідставність позовних вимог.

Щодо заяви відповідача-2 про сплив позовної давності колегія суддів зазначає, що за змістом частини першої ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

З огляду на наведене, враховуючи відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди землі №9300 від 09.02.2015 року, колегія суддів не бере до уваги заяву відповідача-2 про сплив позовної давності.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги є безпідставними та такі не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 07 серпня 2018 року у справі №926/1058/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №926/1058/18 повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Повну постанову складено 27.11.2018 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Скрипчук О.С.

Суддя Мирутенко О.Л.