СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа № 917/362/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д. , суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - Бобров В.Г.- адвокат - на підставі ордера від 19.11.2018; Соніна І.О - особисто (НОМЕР_1);

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Крок», м. Полтава,

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 31.07.2018, постановлену в м. Полтаві о 10 год. 05хв. (суддя Гетя Н.Г.),

у справі №917/362/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Соніної Ірини Олександрівни, АДРЕСА_1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Крок», м.Полтава,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИЛА:

29.03.2018 ФОП Соніна І. О. звернулася до господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Компанія Крок» про визнання недійсними з 20.11.2011 договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069 та актів передачі обладнання (т.1, а.с. 3-9).

Одночасно позивачем подано клопотання про призначення експертизи, у якому вона просить призначити почеркознавчу експертизу з метою визначення особи, якою виконані підписи у спірному договорі та актах передачі обладнання зі сторони покупця (т.1, а.с.21,22).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.07.2018 призначено у справі №917/362/18 судову почеркознавчу експертизу, документів; доручено проведення судової почеркознавчої експертизи у справі №917/362/18 Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.проф. М.С. Бокаріуса. Поставлено перед експертами наступні питання: - чи виконаний підпис Фізичною особою - підприємцем Соніною Іриною Олександрівною у договорі від 20.10.2011 №1/0069 про поставку продукції з надання обладнання в оренду ТОВ "Компанія Крок" та Соніною І.О.; у графі "прийняв" в акті від 07.06.2015 передачі обладнання №13515 ТОВ "Компанія Крок" морозильного обладнання "Смак", заводський №11110092 вартістю 6000000 грн; в акті передачі обладнання від 07.06.2015 №13516 ТОВ "Компанія Крок" морозильного обладнання "Кристал", заводський №11110176, вартістю 6000,00грн; в акті передачі обладнання від 08.11.2015 №13512 ТОВ "Компанія Крок" морозильного обладнання "Герк", заводський №9, вартістю 13000,00грн; в акті передачі обладнання від 08.11.2015 №13517 ТОВ "Компанія Крок" морозильного обладнання "SmaCom", заводський №, вартістю 6000,00грн; в акті передачі обладнання від 01.12.2015 №13514 ТОВ "Компанія Крок" морозильного обладнання "Каравел", заводський №, вартістю 6000,00грн, Соніною Іриною Олександрівною чи іншою особою?

З метою проведення судової почеркознавчої експертизи ухвалено надіслати матеріали справи №917/362/18 до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С.Бокаріуса.

Зобов'язано ФОП Соніну І. О. оплатити проведення комплексної почеркознавчої експертизи у справі №917/362/18. Зобов'язано відповідача надати суду оригінал договору №1/0069 від 20.10.2011 про поставку продукції, укладеного між ТОВ "Компанія Крок" та ФОП Соніною І. О.

Зупинено провадження у справі №917/362/18 на час проведення судової почеркознавчої експертизи (т.1, а.с.209-212).

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статті 73, 99 ГПК України мотивована тим, що для з'ясування питань, які виникли при розгляді справи, щодо виконання підписів Соніною І.О. на договорі та актах, які є предметом судового розгляду, необхідні спеціальні знання, без яких встановити обставини, які мають значення для справи неможливо.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Крок» із вказаною ухвалою не погодилося та 16.08.2018 звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 31.07.2018 у справі №917/362/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні клопотання про призначення експертизи судом.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує на те, що: по-перше, між сторонами спору не укладався договір поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069, а був укладений договір від 20.10.2011 №2/0069, копія якого наявна в матеріалах справи, а отже судом не визначено предмету спору та, як наслідок, встановлено провести почеркознавчу експертизу щодо неіснуючого договору від 20.10.2011 №1/0069 та витребувано його у відповідача; по-друге, оскільки між сторонами спору договір від 20.10.2011 №1/0069 про поставку продукції з наданням обладнання в оренду не укладався, а оскаржувані акти були укладені на виконання договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №2/0069, а отже відсутня необхідність з проведення судової почеркознавчої експертизи, адже для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні знання лише у сфері права; по-третє, судом до моменту прийняття оскаржуваного рішення не досліджувалось питання наявності у справі оригіналів матеріалів, на підставі яких можливо провести судову експертизу; по-четверте, на думку апелянта, судом порушений принцип рівності та змагальності сторін, оскільки після оголошення позивачем клопотання про призначення експертизи суд не надав права відповідачеві висловити свою думку з приводу заявленого клопотання, а відразу прийняв рішення про його задоволення; по-п'яте судом не розглянуто заяву відповідача щодо залучення третьої особи на стороні відповідача.

16.11.2018 ТОВ «Копанія Крок» подано клопотання про розгляд справи без участі його представника з підстав неможливості прибуття в судове засідання.

Вказане клопотання підлягає до задоволення колегією суддів апеляційної інстанції як таке, що не суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та її представник заперечили проти вимог апеляційної скарги та просили, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

29.03.2018 ФОП Соніна І. О. звернулася до господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ «Компанія Крок» про визнання недійсними договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069 та актів передачі обладнання від 07.06.2015 №13515, №13516, від 08.11.2015 №13512, №13517, від 01.12.2015 №13514 (т.1, а.с. 3-9).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона не укладала та не підписувала оскаржуваний договір. Крім того, вказує на те, що договір не містить обов'язкових реквізитів позивача, а саме: ідентифікаційного номера, паспортних даних, банківських реквізитів. Також зазначає, що спірні акти передачі обладнання також є недійсними, оскільки не містять підпису позивача, а отже не виражають її волі. Позивач при цьому зазначає про відсутність у неї копії договору від 20.0.2011 та актів.

Одночасно ФОП Соніною І. О. подані клопотання про витребування у відповідача оригіналів доказів, а саме: договору від 20.10.2011 №1/0069, актів передачі обладнання від 07.06.2015 №13515, №13516, від 08.11.2015 №13512, №13517, від 01.12.2015 №13514, та про призначення почеркознавчої експертизи з метою визначення особи, якою виконані підписи у спірному договорі та актах передачі обладнання зі сторони покупця (т.1, а.с.18-22).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 18.09.2017 у справі №1/282 стягнуто з ФОМ Соніної І.О. на користь ТОВ «Компанія Крок» заборгованість за договором поставки продукції з надання обладнання в оренду від 20.10.2011 №2/0069 в сумі 44000грн та суму третейського збору у сумі 820грн (т.1,а.с.25-28).

21.05.2018 ТОВ «Компанія Крок» подано заперечення проти вирішення спору, в якому воно просило залишити без розгляду позов ФОП Соніної до ТОВ «Компанія Крок» про визнання недійсним договору у даній справі на підставі п.7 ч.1 ст.226 ГПК України. При цьому відповідач зазначив, що між сторонами спору 20.10.2011 укладений договір №2/0069 (т.1,а.с.49-52).

Також відповідачем надана суду першої інстанції копія договору поставки продукції з надання обладнання в оренду від 20.10.2011 №2/0069 (т.1,а.с.53,54).

31.07.2018 місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище (т.1, а.с.209-212).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Предметом спору в даній справі є визнання недійсними договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069 та актів передачі обладнання від 07.06.2015 №13515, №13516, від 08.11.2015 №13512, №13517, від 01.12.2015 №13514.

Згідно із частиною 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки зупинення провадження у цій справі є наслідком призначення судом експертизи, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку. Отже, призначення експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №910/12006/17.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Отже, ГПК України передбачено право, а не обов'язок суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності в її призначенні, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення.

Виходячи з наведеного, ухвала про зупинення провадження у справі та призначення експертизи повинна відповідати вимогам, встановленим приписам статті 234 ГПК України, а також містити викладення мотивів, що зумовлюють призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Враховуючи те, що правомірність зупинення провадження у справі на підставі зазначеної норми залежить від підставності призначення судової експертизи, необхідно виходити з того, що призначення судової експертизи - це процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 1,3 статті 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Таким чином, при одночасному призначенні експертизи та зупиненні провадження у справі, об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, мають бути надіслані експертній установі разом з відповідною ухвалою.

Статтею 102 ГПК України встановлено, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв'язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати.

Згідно з частиною 3 статті 102 ГПК України при визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Частинами 6,7 статті 81 ГПК України встановлено, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (частина 8 статті 81 ГПК України).

Частиною 9 статті 81 ГПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

У разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні (ч.4 ст.102ГПК України).

З наведених норм права вбачається, що суд зобов'язаний з урахуванням думки сторін встановити, які саме об'єкти та матеріали необхідні для проведення експертизи з урахуванням предмету та підстав позову, а також встановити їх наявність чи відсутність в матеріалах справи та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для витребування відповідних об'єктів, необхідних для проведення експертизи.

Основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, про що зазначено у Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5).

Таким чином, при вирішенні клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі, суд зобов'язаний встановити наявність об'єктів дослідження у сторін спору, та з урахуванням вимог процесуального законодавства лише після закінчення збирання всіх необхідних матеріалів, необхідних первинних документів для проведення експертизи призначити судову почеркознавчу експертизу.

Вказані дії мають бути вчиненні судом до вирішення питання про проведення експертизи, оскільки, судова почеркознавча експертиза, за відсутності оригіналів документів, які мають бути предметом дослідження, проведена бути не може, а зупинення провадження у справі передбачає тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, у тому числі й збирання матеріалів для проведення експертизи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069, також саме цей договір він просить витребувати у відповідача з метою проведення експертизи підпису, та у клопотанні про проведення експертизи позивач просить провести судову почеркознавчу експертизу підпису позивача, виконаного на договорі від 20.10.2011 №1/0069.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про витребування у відповідача доказів, зокрема: договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069 та актів передачі обладнання №№ 13515, 13516, 13512, 13517, 13514 з метою проведення почеркознавчої експертизи та встановлення всіх обставин справи, крім того, позивач зазначив про відсутність у нього цих документів (т.1,а.с.18,19).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.05.2018 у справі №917/362/18 призначено підготовче засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, всі письмові та електронні докази (т.1,а.с.1,2).

Відповідач просив залишити позов без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 ГПК України. При цьому зазначив, що між сторонами спору укладений договір №2/0069, копію якого надано суду(т.1,а.с.49-54).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач зазначив, що між сторонами спору 20.10.2011 укладений договір №2/0069 поставки продукції з наданням обладнання в оренду (т.1,а.с.64-69).

З наведеного вбачається, що відповідач заперечує факт укладення між сторонами спору договору поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069, щодо якого призначена судова почеркознавча експертиза.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд не вирішивши клопотання про витребування доказів, не встановивши наявність оригіналів об'єктів, що підлягають дослідженню, та не зібравши матеріали, необхідні для проведення експертизи у відповідності до вимог статті 102 ГПК України, призначив почеркознавчу експертизу для ідентифікації підпису на договорі поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069, оригінал якого відсутній у позивача, в матеріалах справи та укладання якого заперечує відповідач.

Відповідно до статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; розумність строків розгляду справи

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 зі справи "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04) оголосив скаргу за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо надмірної тривалості провадження прийнятною та постановив, що у цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції і держава-відповідач має сплатити компанії-заявнику відшкодування моральної шкоди. При цьому Суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника, тоді як у даній справі за низку затримок (зокрема, направлення справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції, затримки, спричинені зміною питань, поставлених експертам, а також тривалим періодом процедурної бездіяльності) має відповідати Уряд.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Призначивши почеркознавчу експертизу для ідентифікації підпису на договорі поставки продукції з наданням обладнання в оренду від 20.10.2011 №1/0069, оригінал якого відсутній в матеріалах справи та укладання якого заперечує кожна зі сторін, а також підписів на актах передачі обладнання, оригінали та копії яких відсутні в матеріалах справи, та зупинивши провадження у справі, місцевий господарський суд порушив основні принципи господарського судочинства та порядок призначення експертизи.

Вищенаведене в сукупності свідчить про передчасність призначення експертизи, на розгляд якої винесено питання автентичності підпису Сонінї І.О. на договорі від 20.10.2011 №1/0069, кожна зі сторін якого заперечує факт його укладання, а також підписів на актах, оригінали яких відсутні в матеріалах справи, без дослідження факту їх наявності чи відсутності у сторін спору, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи у розумний строк.

За таких обставин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Крок». Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2018 у справі №917/362/18 слід скасувати як таку, що прийнята з порушенням вимог процесуального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а справу №917/362/18 передати на розгляд Господарському суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст.99-102, 270, ч.3 ст.271, ст.273, п.6 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 ст.277, ст.ст. 281, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Крок» задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 31.07.2018 у справі №917/362/18 скасувати.

3. Справу №917/362/18 передати на розгляд Господарському суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 22.11.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза