ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.2018 Справа № 920/769/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління житлово-комунального господарства Роменської міської ради Сумської області,

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про стягнення 68006 грн. 12 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - не зявився,

від прокуратури ОСОБА_2,

УСТАНОВИВ:

Прокурор 27.09.2018 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 68006 грн. 12 коп. упущеної вигоди, яка спричинена не укладенням договору про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ромни.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач не уклав договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Ромни, після реконструкції приміщення, чим порушив ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Своєю бездіяльністю відповідач порушив права позивача та завдав йому збитків, що є підставою для їх стягнення, відповідно до ст.ст. 224-225 Господарського кодексу України (надалі ГК України).

26.10.2018 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує (а.с. 93-100). Відповідач зазначає, що у прокурора відсутні підстави для представництва та у справі неналежний позивач.

Прокурором 27.11.2018 була надана відповідь на відзив, в якій зазначено, що враховуючи наявність контролюючих повноважень щодо сплати пайової участі, то Управління житлово-комунального господарства може бути позивачем у суді.

Прокурор у судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні заявлених прокурором позовних вимог.

Що стосується поданих сторонами заяв та клопотань.

По-перше, відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Клопотання обґрунтовано тим, що представник відповідача не може брати участь в судовому засіданні, оскільки бере участь в іншій справі.

Відповідач був належним чином повідомлений 09.11.2018 про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Представник позивача та прокурор усно зазначили, що заперечують проти задоволення клопотання.

Оскільки представник позивача та прокурор наполягають на розгляді справи, а відповідачем належними та допустимими доказами, в супереч ст.ст. 73-74 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), зазначені у клопотанні обставин не доведені, то суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

На думку суду, у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті в даному судовому засіданні

Крім того, суд відхиляє твердження відповідача про неможливість представника відповідача брати участь у судовому засіданні, оскільки відповідачем самостійно визначається те, в якому судовому засіданні йому брати участь та відповідач не був позбавлений права залучити для участі в даному судовому засіданні іншого представника.

По-друге, 29.10.2018 відповідачем була подана заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач просив суд розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.11.2018 у задоволенні заяви відповідачу було відмовлено.

По-третє, у відзиві на позовну заяву відповідач, на підставі ст. 90 ГПК України, ставив перед позивачем наступні питання: чому визначений прокурором позивач самостійно не звернувся до суду з позовом; коли і в якому друкованому засобі масової інформації опубліковане Положення про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Ромни затверджене рішенням 70-ї сесії міської ради від 29.04.2015 та якими доказами це підтверджується?

Ухвалою від 05.11.2018 було задоволено клопотання відповідача та зобовязано позивача надати суду відповіді на вищезазначені запитання.

27.11.2018 позивачем були надані відповіді на вищезазначене запитання, а сааме: стосовно першого питання зазначено, що у позивача були відсутні кошти на сплату судового збору; стосовно дуругого запитання зазначено те, що положення було розміщене на офіційному сайті міста.

Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Суд дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області 07.09.2016 за № СМ 31 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, а саме: реконструкція (поліпшення) приміщення ТВБВ № 10018/0121 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк». Обєкт реконструкції знаходиться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 2. Відповідно до п. 2 декларації замовником будівництва є відповідач.

Вищезазначені факти підтверджуються наявною в матеріалах справи копією декларації (а.с. 22-28).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, перерахувавши до відповідного місцевого бюджету коштів.

Рішенням 17 сесії 6 скликання Роменської міської ради Сумської області від 29.04.2015 було затверджено Розрахунок розміру пайової участі (а.с. 52-60).

Як зазначає прокурор, обов'язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на відповідача. За інформацією позивача (лист № 563 від 11.09.2018) до відповідача направлено лист № 892 від 16.11.2017 з пропозицією прибути до позивача для укладення зазначеного договору (а.с. 30-31, 51). Однак відповідач з відповідною заявою про укладення договору до позивача не звертався.

Позивачем був здійснений розрахунок, а саме визначено, що відповідач повинен був внести в рахунок бюджету 68006 грн. 12 коп. (а.с. 50).

Як зазначає прокурор, під час вивчення інформації щодо сплати забудовниками до місцевого бюджету коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту ним були встановлені вищезазначені факти.

Пунктом 5, 6 Розділу 5 Положення про пайову участь, що затверджене рішенням сесії 17 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 29.04.2015 (надалі Положення) визначено, що контроль за сплатою пайових внесків (надходжень пайового внеску до бюджету) здійснюється позивачем управлінням житлово-комунального господарства (а.с. 32-39). Позивач є органом виконавчої влади.

Тому, на думку прокурора, саме управління житлово-комунального господарства є належним позивачем по справі. Оскільки позивач з позовом до суду не звернувся, в звязку з відсутністю коштів в бюджеті для сплати судового збору, то прокурор звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

В той же час, ст. 226 ГПК України не передбачає такої підстави, як залишення судом позову без розгляду, якщо прокурором не зазначено або зазначено невірний орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Отже, перш ніж надавати юридичну оцінку позицій сторін стосовно предмету спору, суду необхідно встановити, у даному випадку, чи вірно обрано прокурором орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та чи порушені відповідачем права саме зазначеної прокурором особи, для захисту яких позивач звертається із позовною заявою, оскільки прокурор не змінює позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 238 ГПК України вказано, що у мотивувальній частині рішення повинно бути зазначено чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Як вже зазначалось, позивачем по справі прокурор визначив Управлінням житлово-комунального господарства Роменської міської ради Сумської області, оскільки контроль за сплатою пайових внесків здійснюється зазначеним управлінням.

Згідно з п. 3 Розділу 3 Положення Управління житлово-комунального господарства Роменської міської ради здійснює саме підготовку договору про пайову участь у створенні і розвитку інфраструктури міста. Згідно п. 1 Розділу Положення розмір пайової участі для укладення договору визначається зазначеним управлінням. Контроль за сплатою пайових внесків, відповідно до п. 6 Розділу 5 Положення, здійснює Управління житлово-комунального господарства Роменської міської ради.

В той же час, відповідно до п. 2 Розділу 2 Положення замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом договорів про пайову участь.

Відповідно до п. 2 Розділу 7 Положення у разі невиконання забудовником умов договору щодо перерахування в повному обсязі коштів відповідно до договору, виконавчий комітет Роменської міської ради здійснює необхідні заходи щодо примусового стягнення вказаних коштів у судовому порядку.

Крім того, відповідно до п. 4.1 типового договору про пайову участь, саме зазначеному виконавчому комітету може бути надано право вимагати від забудовника сплати майнової участі у розвитку інфраструктури міста Ромни.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

На думку суду, забудовник дійсно зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у спосіб укладення відповідного договору та виконати його умови, однак не укладення забудовником зазначеного договору може свідчити про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій, що може порушити права саме особи з якою відповідач повинен укласти договір, в даному випадку виконавчого комітету Роменської міської ради.

Суд дійшов висновку, що оскільки договір про пайову участь відповідачем повинен бути укладений саме з виконавчим комітетом Роменської міської ради та зазначена рада, відповідно до Положення, здійснює примусові заходи щодо стягнення несплачених коштів, то управління (позивач) не перебуває з відповідачем і не може перебувати у правовідносинах, щодо яких заявлені позовні вимоги.

Тому, прокуратурою невірно обрано позивача по справі та враховуючи, що ГПК України не передбачено право або обовязку суду у даному випадку залишати позов без розгляду, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Крім того, що стосується позицій сторін щодо визначення величини пайової участі, то судом правова оцінка зазначеним обставинам не надавалась, оскільки судом встановлено те, що прокурором невірно визначений належний позивач у справі, що є підставою для відмови у позові.

Стосовно витрат прокуратури в розмірі 1762 грн. із сплати судового збору.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення з позовною заявою прокуратурою Сумської області було сплачено 1762 грн. 50 коп. судового збору. Вищезазначений факт підтверджується платіжним дорученням № 1418 від 17.09.2018, платіжним дорученням № 1419 від 17.09.2018 (а.с.17-18).

Враховуючи те, що судом відмовлено в задоволені позову, то витрати прокурора із сплати судового збору в розмірі 1762 грн. покладаються на прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Відповідно до п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повні реквізити сторін:

Роменська місцева прокуратура Сумської області (вул. Соборна, 43, м. Ромни, Сумська область, 42000).

Позивач Управління житлово-комунального господарства Роменської міської ради Сумської області (вул. Аптекарська, 19, м. Ромни, Сумська область, 42000, ).

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Сумське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (вул. Горького, 32, м. Суми, 40004, ).

Повне судове рішення складено 30.11.2018.

Суддя О.Ю. Резніченко