ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"23" листопада 2018 р.

м. Одеса

справа № 916/2613/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю ,,БОСФОР-ОДЕСА” про забезпечення позову до пред’явлення позову /вх. № 4-46/18/

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ,,БОСФОР-ОДЕСА” /, 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Корабельна, буд. 3А, e-mail: /

до відповідачів:            1. державного підприємства ,,Одеський морський торговельний порт” /, 65026, м. Одеса, Митна площа, буд. 1, e-mail: /

2. приватного акціонерного товариства «ІСРЗ» /, адреса – 65093, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Космонавтів, 59-Б, e-mail: /

про визнання договору дійсним, зобов’язання вчинити певні дії, визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 року ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про забезпечення позову до пред’явлення позову /вх. № 4-46/18/, в якій на підставі ст.ст.136-138, 140 ГПК України до відкриття провадження у справі просить забезпечити позов шляхом:

- заборонити державному підприємству ,,Одеський морський торговельний порт” укладати будь-які господарські договори, предметом яких є ремонт та/або технічне обслуговування морського транспорту і пов’язаного обладнання та супутні послуги (придбання послуг на виконання ремонту морського буксиру ,,БУЛАТ” (номер ІМО: 9568536, прапор Україна, позивний: SRU400206, 2009 року побудови, порт приписки Одеса) до прийняття судом рішення по справі;

- заборонити ПрАТ «ІСРЗ» виконувати послуги з ремонту, технічного обслуговування морського транспорту і пов’язаного обладнання та супутні послуги (придбання послуг на виконання ремонту морського буксиру ,,БУЛАТ” (номер ІМО: 9568536, прапор Україна, позивний: SRU400206, 2009 року побудови, порт приписки Одеса) згідно умов договору № КД-21023 від 19.11.2018 року до прийняття судом рішення по справі.

В обґрунтування заяви ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» посилається на те, що 23.08.2018 року за результатами процедури закупівлі між ДП «Одеський морський торговельний порт» (замовник) та ТОВ «Босфор-Одеса» (виконавець) укладено договір № КД-20916, за умовами якого виконавець зобов’язався у 2018 році надати замовнику послуги Код ДК 021:20-9 Послуги з ремонту суден (послуги з ремонту м/б «Булат»), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Заявник зазначає, ДП «Одеський морський торговельний порт» безпідставно ухиляється від виконання умов договору № КД-20916 від 23.08.2018 року та просило розірвати вказаний договір.

При цьому заявник зазначає, що 19.11.2018 року між ДП «Одеський морський торговельний порт» та ПрАТ «ІСРЗ» укладено договір №Д-21023, де предметом є ті ж самі послуги, які визначені у договорі № КД-20916 від 23.08.2018 року.

Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про наявність дійсного спору між сторонами щодо визнання договору №КД-20916 від 23.08.2018 року дійсним; зобов’язання ДП «Одеський морський торговельний порт» виконати умови договору №КД-20916 від 23.08.2018р.; визнання недійсним договору №КД-21023 від 19.11.2018 року з моменту укладення.

ТОВ «БОСФОР-ОДЕСА» вказує, що невжиття судом заходів забезпечення позову до його пред’явлення призведе до фактичної передачі Одеським портом морського буксира «Булат» на виробничий майданчик ПАТ «ІСРЗ» для виконання ремонтних робіт, що в свою чергу порушить права ТОВ «Босфор-Одеса» як виконавця ремонтних робіт морського буксира «Булат» відповідно до умов договору №КД-20916 від 23.08.2018 року.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ст. 137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред’явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9).

Судом встановлено, що 23.08.2018 року за результатами процедури закупівлі між ДП «Одеський морський торговельний порт» (замовник) та ТОВ «Босфор-Одеса» (виконавець) укладено договір № КД-20916, за умовами якого виконавець зобов’язується у 2018 році надати замовнику послуги Код ДК 021:20-9 Послуги з ремонту суден (послуги з ремонту м/б «Булат»), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Після укладання договору № КД-20916 від 23.08.2018 року товариство 11.09.2018 року та 24.09.2018 року зверталося до ДП «Одеський морський торговельний порт» з повідомленням про готовність прийняття судна на ремонту базу /лист вих. № 98-09 та 106-09/.

У відповідь на листи ТОВ «Босфор-Одеса» щодо причин затримки передачі судна в ремонт ДП «Одеський морський торговельний порт» листом від 03.10.2018 року звернулося до товариства з проханням розірвати договір № КД-20916 від 23.08.2018 року та надало проект додаткової угоди щодо розірвання договору.

16.10.2018 року ТОВ «Босфор-Одеса» листом № 120-10 повідомило ДП «Одеський морський торговельний порт» про відсутність підстав для розірвання договору № КД-20916 від 23.08.2018р. та не погодило розірвання вказаного договору.

Листом № 41-11/1-709/3533 від 24.10.2018р. ДП «Одеський морський торговельний порт» звернулось до ТОВ «Босфор-Одеса» з повторним наміром достроково припинити договір КД-20916 від 23.08.2018р. на підставі ст.ст. 214, 651, 652 ЦК України та ст. 188 ГК України. У листі ДП «Одеський морський торговельний порт» посилається на повідомлення прес-служби Міністерства юстиції України про фінансові труднощі ДП «Миколаївський суднобудівний завод», проблеми з активами підприємства, що в свою чергу може відобразитись на збереженні державного майна - морського буксиру «Булат».

Листом № 36/443 від 01.11.2018р. ДП «Миколаївський суднобудівний завод» державного концерну «Укроборонпром» повідомило ТОВ «Босфор-Одеса», що підприємство працює в штатному режимі, надає послуги згідно з укладеними договорами з контрагентами, веде повноцінну господарську діяльність, активно співпрацює із підрядними організаціями, рахунки підприємства не заблоковані.

Листом № 141-11 від 07.11.2018р. ТОВ «Босфор-Одеса» повторно повідомило ДП «Одеський морський торговельний порт» про відсутність підстав для розірвання договору № КД-20916 від 23.08.2018р. та не погодило розірвання вказаного договору, надавши копію відповіді № 36/443 від 01.11.2018р. ДП «Миколаївський суднобудівний завод» Державного концерну «Укроборонпром» щодо економічного стану підприємства.

19.11.2018 року між ДП «Одеський морський торговельний порт» та ПрАТ «ІСРЗ» укладено договір №Д-21023, де предметом договору є послуги, а саме: код ДК 021:20-9 Послуги з ремонту, технічного обслуговування морського транспорту і пов’язаного обладнання та супутні послуги (придбання послуг на виконання ремонту м/б «Булат»).

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У поданій заяві про забезпечення позову до пред'явлення позову заявник так зазначає предмет майбутнього позову: про визнання договору № КД-20916 від 23.08.2018 року, укладеного між державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" та товариством з обмеженою відповідальністю "Босфор-Одеса" дійсним; про зобов'язання державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" виконати умови договору № КД-20916 від 23.08.2018 року та визнання договору № КД-21023 від 19.11.2018 року, укладеного між державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" та приватним акціонерним товариством "ІСРЗ" недійсним з моменту укладення.

Проаналізувавши прохальну частину заяви про забезпечення позову до пред'явлення позову в порядку ч. 2 ст. 136 ГПК України та завлені позовні вимоги майбутнього позову суд дійшов висновку про відсутність зв'язку між конкретними заходами до забезпечення позову, зокрема щодо зоборони державному підприємтву "Одеський морський торговельний порт" укладати будь-які господарські договори, предметом яких є послуги з ремонту, технічного обслуговування морського транспорту і пов'язаного обладнання та супутні послуги а також щодо заборони приватному акціонерному товариству "ІСРЗ" виконувати послуги з ремонту, технічного обслуговування морського транспорту і пов'язаного обладнання та супутні послуги і предметом позову щодо визнання договорів дійсним та недійсним.

При цьому суд підкреслює, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні блокувати господарську діяльність підприємств, не повинні порушувати права інших контрагентів підприємств, до яких вживаються такі заходи, не мають порушувати прав суб'єктів господарювання щодо вільного укладення господарських договорів.

Також суду не зрозуміло, яким чином вжиття заявлених заходів призведе до забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та чи існує імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

З урахуванням викладеного у суду відсутні правові підстави для задоволення поданої заяви про забезпечення позову /вх. № 4-46/18/ до пред'явлення позову, оскільки вид забезпечення позову, який просить застосувати ТОВ ,,БОСФОР-ОДЕСА”, не направлений на реальне запобігання утрудненням виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а, навпаки, може призвести до блокування господарської відповідачів по справі, що є неприпустимим.

Зустрічне забезпечення позову судом не розглядається у зв'язку з відмовою у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, ч. 8 ст. 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю ,,БОСФОР-ОДЕСА” про забезпечення позову до пред’явлення позову /вх. № 4-46/18/.

Ухвала складена та підписана 23.11.2018 року.

Ухвала набрала законної сили 23.11.2018 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали господарського суду Одеської області.

Суддя Н.Д. Петренко