ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018м. ДніпроСправа № 904/1366/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Качур Н.О.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДІАМАНТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ПЕЙ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про переказ коштів

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №38 від 14.06.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №1 від 04.07.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДІАМАНТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ПЕЙ" про стягнення заборгованості за операціями з переказу коштів, здійснених клієнтами в рамках договору про переказ коштів, у розмірі 9 770 488,74грн., заборгованості зі сплати винагороди ПАТ "ДІАМАНТБАНК" за надані послуги у розмірі 31 252,05грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. Позивач зазначає, що наявність заборгованості підтверджено відповідачем листом за №3/10-17 від 03.10.2017р. і зведеним актом звіряння взаємних розрахунків станом на 30.09.2017р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем за договором про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. за прийняті платежі складає 9 770 488,74грн. та за надані позивачем послуги складає 31 252,05грн., що загалом становить 9 801 740,79грн.

Ухвалою суду від 05.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.04.2018р.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що оскільки ані в позові, ані в листі за №3/10-17 від 03.10.2017р. не вказаний строк виникнення заборгованості, відсутній її детальний розрахунок, і позивач не надав ані первинних, ані зведених облікових документів виконання умов договору, то в основу пред'явлених вимог позивачем покладене нічим не підтверджене визнання відповідачем боргу в поєднанні з відомостями фінансової звітності про результати діяльності позивача, а не безспірні докази фактів порушення відповідачем своїх зобов'язань. Тим більше, що факт переказу коштів на суму 9 770 488,74грн. не підтверджено документально. Відповідач зазначає, що у зведеному акті звіряння спірна сума боргу виникла з господарських відносин не за одним, а за двома договорами - від 23.08.2016р. та від 30.11.2016р., розмежування за якими позивачем не проведене. У зв"язку з цим відповідач просив суд прийняти його відмову від визнання боргу на суму 9 770 488,74грн. внаслідок обгрунтованого сумніву в його достовірності.

Ухвалою суду від 19.04.2018р. відкладено підготовче засідання на 11.05.2018р.

Ухвалою суду від 11.05.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.07.2018р.

05.07.2018р. у засіданні оголошено перерву до 06.07.2018р.

Ухвалою суду від 06.07.2018р. прийнято відмову відповідача від раніше визнаних обставин щодо суми заборгованості за договором про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. у розмірі 9 770 488,74грн.

Крім того, ухвалою суду від 06.07.2018р. у справі призначено експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також зупинено провадження у справі у зв'язку з призначенням судом експертизи на час її проведення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2018р. про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі скасовано, направлено справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 05.10.2018р. поновлено провадження у справі з 25.10.2018р., призначено підготовче засідання на 25.10.2018р.

Ухвалою суду від 25.10.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 13.11.2018р.

Ухвалою суду від 13.11.2018р. відкладено розгляд справи (загальне позовне провадження) на 20.11.2018р.

20.11.2018р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством "ДІАМАНТБАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Є-ПЕЙ" (партнер) укладено договір про переказ коштів №23/08/16.

Предметом цього договору є надання банком послуг партнеру з переказу коштів (далі послуги) та співробітництво сторін з метою здійснення виплат клієнтам (п.1.1. договору).

У договорі зазначені терміни та визначення, зокрема:

- виплата перекази грошових коштів, у т.ч. з використанням реквізитів електронних засобів платежу, від банку/контрагента на рахунки фізичних осіб (клієнтів);

- переказ коштів рух певної суми грошових коштів з метою їх зарахування на транзитний рахунок в банку;

- платіж визначена сума грошових коштів, що передається клієнтом партнеру (або третім особам) із зобовязанням останнього перед клієнтом перерахувати відповідну суму грошових коштів банку для оплати послуг та/або здійснення виплати;

- клієнт - фізична особа, яка передає платіж, та уклала з партнером/третіми особами договір, а також має з банком або контрагентом угоду про отримання послуг, а також має на постійній, періодичній або разовій основі потребу в отриманні виплат та/або в оплаті послуг;

контрагенти банки та небанківські фінансові установи, що є учасниками міжнародної платіжної системи (Visa та/або MasterCard) та взаємодіють з клієнтами в рамках угод про надання послуг, і являються отримувачами коштів від банку для подальшого здійснення виплати клієнту.

Відповідно до п.п.1.1.1. договору в межах співробітництва між сторонами за цим договором партнер здійснює такі дії:

- приймає платежі від клієнтів;

- здійснює обробку інформації про прийняті платежі та передає її до банку в порядку, визначеному умовами договору та додатками до нього;

- здійснює переказ (перерахування) кошів на транзитний рахунок банку по прийнятим платежам на умовах, визначених договором.

Згідно п.п.1.1.2. договору банк, у свою чергу, в межах співробітництва між сторонами за цим договором здійснює такі дії:

- приймає кошти, переказані партнером, та зараховує їх на транзитний рахунок, вказаний у п.3.3.9. договору (далі рахунок, вказаний у п.3.3.9. договору або рахунок);

- приймає від партнера необхідні інформаційні звіти в порядку та на умовах, визначених договором;

- проводить виплати на поточні рахунки клієнтів, у т.ч. на поточні рахунки, операції за якими можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів;

- забезпечує передачу інформації згідно правил та регламенту міжнародної платіжної системи для проведення виплат контрагентами на рахунок клієнтів.

Відповідно до п.2.1. договору сторони для виконання умов договору здійснюють інформаційний обмін про прийняті партнером платежі, використовуючи програмний продукт та використовуючи такі дії, але не обмежуючись ними:

- партнер здійснює приймання платежу від клієнта, за умови попереднього отримання від банку інформації, яку банк визначив як достатньо для однозначної ідентифікації клієнта або його платежу в системі банку та/або контрагента, та/або МПС (номер рахунку, ідентифікатор клієнта, сума тощо) (2.1.1.);

- партнер передає банку відомості про кожний прийнятий платіж, додержуючись процедур, передбачених договором (2.1.2);

- партнер відмовляє клієнту в прийманні платежу у випадку, коли банком або/та МПС не надано дозвіл на його прийом (2.1.3.).

Згідно п.3.1. договору банк має право, зокрема:

- на отримання від партнера винагороди за надання послуг, в порядку та у розмірі, визначених у розділі 4 цього договору (3.1.1.);

- не здійснювати (припинити) виплати клієнтам з транзитного рахунку, вказаного у п.3.3.9. договору, у разі незабезпечення партнером наявності на такому рахунку суми коштів, достатньої для здійснення виплат клієнтам. У разі відсутності/недостатності коштів для здійснення виплат з транзитного рахунку банк інформує партнера про необхідність поповнення транзитного рахунку (3.1.4.);

- списувати грошові кошти, перераховані партнером на транзитний рахунок, вказаний у п.3.3.9. договору, для здійснення виплат (3.1.5.).

Відповідно до п.3.4. договору партнер бере на себе зобовязаня, зокрема: забезпечувати необхідний залишок коштів на рахунку для проведення виплат на платіжні картки клієнтів у строки та в розмірі відповідно до умов розділу 4 договору, а також своєчасно поновлювати залишок коштів на рахунку в сумі, достатній для здійснення банком виплат на рахунки клієнтів (3.4.4.); перераховувати банку винагороду за надання послуг за цим договором у розмірі та у порядку, передбачених п.4.1.3. договору (3.4.9.).

За п.4.1. договору для здійснення банком виплат та забезпечення виконання зобов"язань з виплат партнер забезпечує наявність на рахунку сум коштів, достатньої для здійснення банком виплат на суму прийнятих партнером платежів.

Партнер приймає платіж та передає банку відомості про платіж, а банк проводить виплату коштів, додержуючись процедур, передбачених договором (п.п.4.1.1., 4.1.2. договору).

Згідно п.п.4.1.3. договору за надання послуг за цим договором банк отримує винагороду, яка складає 0,15% від суми кожної виплати. Партнер перераховує банку винагороду на підставі узгодженого та підписаного сторонами акту наданих послуг (далі акт, Додаток №2 до договору) протягом 3-х днів з дати підписання сторонами акту, на рахунок банку.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що партнер забезпечує цілодобове приймання платежів від клієнтів для виплати, з використанням програмно-технічних комплексів різних типів (автомати самообслуговування, прикасові апарати, мобільні пристрої, мережу Інтернет тощо).

Згідно п.4.3. договору кожного банківського дня, до 15:00 години за київським часом, партнер перераховує банку суму коштів, рівну грошовому виразу вартості прийнятих платежів за розрахунковий період.

За п.п.4.7., 4.8. договору не пізніше 5 робочих днів місяця, наступного за звітним, партнер складає та передає для підписання банку акт. Банк підписує акт та передає його партнеру протягом 3 робочих днів після отримання. Партнер підписує акт та повертає один його примірник банку протягом 3 робочих днів після отримання.

Відповідно до п.4.10. договору банк виконує списання коштів з рахунку після надходження реєстрів до банку, у порядку, передбаченому договором. Порядок надходження та форма реєстру викладені у Додатку №1.

За п.5.1. договору сторони домовились, що винагороди, передбачені договором, визначаються та змінюються за взаємною згодою сторін. Партнер надає послуги клієнтам лише в тому випадку, якщо згоден оплатити банку винагороду у розмірі, визначеному у п.4.1.3. договору. Винагороду партнер зобов"язується сплачувати банку шляхом безготівкового перерахування грошових коштів за реквізитами згідно п.п.5.1.3.1. - 5.1.3.4. договору.

Сторони погодили, що банк здійснює виплати клієнтам виключно в межах суми коштів, розміщеної партнером на рахунку (п.5.3. договору).

Додатковими угодами №1 від 01.12.2016р. та №2 від 01.04.2017р. сторони змінили розмір винагороди, яку банк отримує за надання послуг за цим договором (0,1%, а потім 0,05% від суми кожної виплати).

У березні 2018р. позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за операціями з переказу коштів, здійснених клієнтами в рамках договору про переказ коштів, у розмірі 9 770 488,74грн. та заборгованість зі сплати винагороди позивачу за надані послуги у розмірі 31 252,05грн.

Позивач зазначає, що наявність заборгованості підтверджено відповідачем листом за №3/10-17 від 03.10.2017р. і зведеним актом звіряння взаємних розрахунків станом на 30.09.2017р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2018р. прийнято відмову відповідача від раніше визнаних обставин щодо суми заборгованості за договором про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. у розмірі 9 770 488,74грн.

Таким чином, на позивача згідно ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України покладено обовязок довести належними і допустимими доказами наявність заборгованості відповідача за договором про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. за прийняті платежі на суму 9 770 488,74грн. та за надані позивачем послуги на суму 31 252,05грн.

Відповідно до ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже наявність або відсутність будь-яких зобов"язань сторін підтверджуються первинними документами.

За ст.545 Цивільного кодексу України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Однак позивач не підтвердив документально факт переказу ним коштів клієнтам на суму 9 770 488,74грн.

Факт надання послуг та належної до виплати винагороди за умовами договору про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р. підтверджується актом наданих послуг погодженої сторонами форми, визнається допустимим засобом доказування в загальному порядку на засадах змагальності. Саме акт наданих послуг є підставою для взаєморозрахунків за цим договором.

Проте суду таких актів за формою, затвердженою як Додаток №2 до договору, на суму 31 252,05грн. позивач не надав, на їх наявність не вказав, як не послався на ухилення відповідача від їх складання та узгодження.

Крім того, у позові не вказаний строк виникнення заборгованості, відсутній її детальний розрахунок, і позивач не надав ані первинних, ані зведених облікових документів виконання умов договору.

До того ж, договором не передбачено кредитування транзитного рахунку позивачем, у той час як за умовами п.п.3.1., 4.1. договору позивач для виконання грошових переказів мав використовувати лише наявні на відкритому для відповідача транзитному рахунку кошти і повідомити про їх недостатність, зупинивши виконання переказів до внесення відповідачем необхідної суми. Тобто витрати на ініційовані контрагентами відповідача грошові перекази прийнятої готівки відповідно до п.4.10. договору мали покриватись позивачем за даними електронних реєстрів, що надійшли саме від відповідача, виключно за рахунок списання коштів відповідача з транзитного рахунку, а не власними коштами. Однак електронні реєстри погодженої сторонами форми (Додаток №1 до договору) на суму боргу позивач також не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач, в порушення ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України, не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за договором про переказ коштів №23/08/16 від 23.08.2016р.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 30.11.2018р.

Суддя ОСОБА_3