ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" листопада 2018 р., м. Київ Справа№ 910/22516/17

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Власов Ю.Л.

за апеляційною скаргою Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2018р. (повний текст рішення складено 20.06.2018) у справі №910/22516/17 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Міський Комерційний Банк" Оберемко Романа Анатолійовича,

про стягнення 1123850,05 грн,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018р. Позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 06.06.2018р. у справі №910/22516/17.

Відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості з повернення основної суми вкладу за договором, інфляційних втрат, 3% річних, заборгованості з повернення нарахованих відсотків на суму вкладу за договором, інфляційних втрат, нарахованих за період неповернення відсотків, 3% річних, нарахованих за період неповернення відсотків у загальній сумі 1123850,05 грн.

За цих обставин Позивач при поданні вказаної апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір у сумі 25286,63 грн (16857,75 грн * 150%). Проте, до вказаної апеляційної скарги Позивачем додано платіжне доручення №125 від 03.08.2018 про сплату судового збору в сумі 200 грн.

Відтак, суд вважає, що до поданої апеляційної скарги Позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

При цьому, Позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору, а також клопотання про зменшення розміру сплати судового збору до 200 грн, які обґрунтовано тим, що Позивач не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку із відсутністю коштів, на підтвердження чого надає копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2018р. у справі №757/5877/18-к про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках Позивача.

Крім того, Позивач зазначає, що обставини справи свідчать про необхідність надати Позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватися як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, Позивач посилається на правову позицію викладену в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018р. у справі №804/243/16.

Відповідно до ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеної правової норми вбачається, що законодавець чітко визначив осіб та підстави, за наявності яких суд має право звільнити від сплати судового збору, відстрочити сплату судового збору чи зменшити розмір судового збору. Разом з тим, Позивач не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст.8 Закону України "Про судовий збір" та зазначені ним в клопотаннях підстави не передбачені вказаною нормою.

За вказаних обставин, апеляційний суд залишає без задоволення клопотання Позивача про звільнення від сплати судового збору, відстрочення сплати судового збору та зменшення розміру судового збору до 200 грн.

Апеляційний суд не приймає до уваги наведені вище доводи Позивача з посиланням на правову позицію викладену в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018р. у справі №804/243/16.

Як вбачається із постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018р. у справі №804/243/16 підставою для повернення апеляційної скарги у вказаній справі був недоплачений судовий збір у сумі 0,21 грн. При цьому, Позивач у даній справі не доплатив судовий збір у сумі 25086,63 грн.

Отже, залишення в такому випадку апеляційної скарги Позивача без руху не може вважатися виявом надмірного формалізму та розцінюватись як обмеження особі в доступі до суду.

Відтак, суд вважає, що до поданої апеляційної скарги Позивачем не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу (залишення без руху).

При цьому, апеляційний суд не приймає твердження Позивача про те, що судом не розглянуто клопотання Позивача про зменшення розміру судового збору від 09.08.2018р., адже вказане клопотання було розглянуто ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2018р. та відхилено апеляційним судом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.256 Господарського процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, текст останнього складено 20.06.2018р. Керуючись ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України, останнім днем подання апеляційної скарги на вказане рішення є 10.07.2018р. (20.06.2018р.+20 днів). Проте Позивач подав апеляційну скаргу лише 14.11.2018р., що підтверджується відміткою відділення поштового зв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач вже звертався з даною апеляційною скаргою, яка була повернута ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р., а тому вважається не поданою відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, повторно Позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою 14.11.2018р., пояснень щодо причин неможливості подання апеляційної скарги відразу після її повернення ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2018р. та доказів на підтвердження відповідних обставин Позивачем не надано.

Водночас, апеляційний суд встановив, що при повторній подачі даної апеляційної скарги клопотання про поновлення пропущеного строку на подання даної апеляційної скарги Позивачем не заявлено.

При цьому, апеляційний суд позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що Позивачем було пропущено строк на подання даної апеляційної скарги, не подано заяву про поновлення такого строку з обгрунтуванням поважності причин пропуску строку, та не надано доказів на підтвердження відповідних обставин.

Згідно з ч.3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.4 ст.260 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без руху.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних недоліків Позивач у строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали повинен подати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 25086,63 грн (25286,63 грн - 200 грн) та подати суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду від 06.06.2018р. у справі №910/22516/17 із зазначенням поважності причин пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження відповідних обставин.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.164, 174, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Відкритого недержавного пенсійного фонду "Причетність" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2018р. у справі №910/22516/17 залишити без руху, надавши Скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

2. Попередити Відкритий недержавний пенсійний фонд "Причетність", що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.Л. Власов