ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.2018 Справа № 920/819/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Сопяненко О. Ю.

секретаря судового засідання Чепульської Ю.В.,

за участю:

від позивача не зявився,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/819/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Птахівничий комплекс "Веремій", Вінницька область

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "Логіка", м. Суми

про стягнення 68 963,40 грн.

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача 68 963,40 грн. боргу, який виник на підставі укладеного у спрощеній формі договору поставки, платіжного доручення № 5 від 04.01.2018 та видаткової накладної № 37 від 19.06.2018 та просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 17.10.2018 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 15.11.2018.

Представник позивача направив суду клопотання від 05.11.2018 про розгляд справи без участі представника позивача та повідомив, що відзиву на позов від відповідача не отримав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

Відповідно до ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи той факт, що відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи подано не було, у суду відсутні правові підстави для відкладення розгляду справи, тому суд дійшов висновку про розгляд справи по суті за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до вимог позовної заяви вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційним підприємством «Логіка» та товариством з обмеженою відповідальністю «Птахівничий комплекс «Веремій» було укладено договір у спрощений спосіб, за яким, за попередньою домовленістю Відповідачем було виставлено Позивачу рахунок на оплату № 1 від 04.01.2018р. на відпуск товару, а саме: «лоток без етикетки на 10 яєць» у кількості 40 000 шт., який мав бути відпущений по факту надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

На виконання вищевказаних домовленостей Позивачем 04.01.2018р. перераховано ТОВ ВКП «Логіка» грошові кошти в сумі 96 000,00 грн. в якості передплати за вищевказаний товар, що підтверджується платіжним дорученням № 5 (№148467712) від 04.01.2018р. Тобто, позивачем було здійснено 100% передплати за вказаний товар.

В ході телефонних переговорів щодо виконання Відповідачем свої зобов'язань, останній повідомив Позивача про неможливість відпускання замовленого товару через його відсутність на складі. Відповідачем було погоджено з Позивачем, що замовлення буде виконано до кінця січня 2018 року.

На неодноразові телефонні дзвінки ТОВ «Птахокомплекс «Веремій» та електронне листування замовлений товар, з невідомих для останнього причин, у погоджені строки ТОВ КВП «Логіка» поставлено не було.

19.06.2018р. Постачальником було поставлено частину замовленого товару на суму 43 800,00 грн, (18 250 шт. лотків без етикетки на 10 яєць), що підтверджується видатковою накладною № 37 від 19.06.2018р., та не було повідомлено про наступну дату повного виконання взятих на себе зобов'язань щодо поставки залишку замовленого товару на суму 52 200,00 грн. (21 750 шт. лотків без етикетки на 10 яєць).

01.08.2018р. на електронну пошту Покупця надійшло лист-повідомлення ТОВ КВП «Логіка» про пожежу у виробних приміщеннях та складах внаслідок чого знищено, зокрема: готову продукцію та не надано жодного доказу не підтвердження вказаних обставині

07.09.2018р. на поштову адресу Відповідача Позивачем було направлено цінним листом з описом вкладення Претензію (вимогу) від 07.09.2018р. про погашення заборгованості у триденний термін в сумі 52 200,00 грн. шляхом перерахування коштів на банківські рахунки ТОВ «Птахокомплекс «Веремій», яку Відповідачем отримано 18.09.2018р. Крім того, 14.09.2018р. скановану копію зазначеної претензії було направлено на електронну пошту Постачальника.

Станом на 26.09.2018р, кошти не повернуто та відповіді не надано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами. телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Позивач вказує, що враховуючи наявність рахунку на оплату № 1 від 04.01.2018р., платіжного доручення № 5 (№148467712) від 04.01.2018р. та видаткової накладної № 37 від 19.06.2018р., між сторонами спору у спрощений спосіб укладено договір поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст.693 ЦК України»).

Частиною 1 статті 662 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, -відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які обєктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, тому вимоги позивача в частині стягнення 52 200,00 грн. попередньої оплати визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині стягнення 12 638,76 грн. пені, 2 615,30 грн. інфляційних втрат та 1 509,34 грн. - 3 % річних суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що у відповідності до ч. 2. ст. 343 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період. за який сплачується пеня.

Відповідно до поданого розрахунку вбачається, що пеня нарахована позивачем на суму 12 638,76 грн. за період з 01.02.2018 по 01.07.2018.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

В даному випадку Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» застосуванню не підлягає, оскільки відсутній договір, укладений у письмовій формі, на підстві якого можливо здійснити нарахування пені, тому суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині 12 638,76 грн. пені.

Також, позивач просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати та 3% річних, нараховані у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язань за період з 01.02.2018р. по 26.09.2018р., в сумі 1 509,34 грн. - 3% річних та 2 615,30 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зауважує, що письмовий договір між сторонами, який визначав би строк (термін) виконання сторонами своїх обов'язків, відсутній.

Матеріали справи свідчать, що претензія від 07.09.2018 про погашення заборгованості в сумі 52 200,00 грн. отримана ТОВ ВКП "Логіка" 18.09.2018.

В тексті претензії вказано, що відповідь за результатами розгляду претензії позивач просить надіслати у семиденний термін. Тобто - до 26.09.2018.

Таким чином, позивач має право нараховувати 3% річних та інфляційні з 26.09.2018 по 12.10.2018 (дата звернення до суду), що становить 72,94 грн. - 3% річних.

Щодо інфляційних втрат суд зауважує, що відповідно до рекомендацій Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97 вважається, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Таким чином, інфляційні втрати, в даному випадку, нараховані бути не можуть.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору в сумі 1335,60 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Птахівничий комплекс "Веремій" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «Логіка» про стягнення коштів - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства «Логіка» (40021, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва 144/3, оф. 2, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Птахівничий комплекс "Веремій" (22216, Вінницька область, Погребищенський район, с. Гопчиця, ) 52 200,00 грн. попередньої оплати за товар; 72,94 грн. - 3% річних; 1 335,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Суддя О.Ю. Сопяненко