УХВАЛА

16 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/3856/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс"

про стягнення 88 291, 18 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковальська-Житлосервіс" про стягнення пені в сумі 17 831,15 грн, 3% річних в сумі 5 296,16 грн та інфляційних втрат в сумі 65 163,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі №910/3856/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018, позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 17 831,15 грн, 3% річних в сумі 5 251,46 грн та інфляційні втрати в сумі 54 119,68 грн.

22.10.2018 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі №910/3856/18.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, супровідним листом №09.1-23/1/137/18 від 05.11.2018 Північний апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом зі справою № 910/3856/18 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України", колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у справі № 910/3856/18 є стягнення 88 291, 18 грн, що становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК України ця справа є малозначною.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" просить прийняти касаційну скаргу до провадження, посилаючись на те, що питання щодо стягнення заборгованості за порушення строку виконання зобов'язання має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів.

Касаційний господарський суд вважає, що наведені заявником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у даній справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому у Суду відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Інших підстав передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України у касаційній скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не наведено.

Крім того, Рекомендацією №R(95)5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3856/18 на підставі п.1 ч.1 ст.293 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 163, 234, 235, 287, 293 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/3856/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у вказаній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 18-ти аркушах (у тому числі оригіналом платіжного доручення від 19.10.2018 №6009343 на суму 3 524, 00 грн) надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко