ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 Справа № 917/1235/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" вул.Комарова, 2А, офіс 310, м.Полтава, 36008

до Приватної агрофірми "Гарант", вул. Жовтнева, 14, смт.Велика Багачка, Полтавська область,38300

про стягнення 158 218,75грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін у судове засідання не з'явились

Обставини справи: 05.10.2018р. до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" (вхід. №1452/18 від 05.10.2018р.) до Приватної агрофірми "Гарант" про стягнення 158 218,75грн., заборгованості за Договором №2503 про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу від 25.03.2013р.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

19.10.2018 року через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.10.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Проведення засідання призначено на 22.11.2018р.

Ухвала суду від 23.10.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, що направлялася позивачу за адресою, вказаною ним у позові, повернулася до суду з відміткою поштового відділення - за закінченням терміну зберігання.

06.11.2018р. за вхід. №10358 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечує та заявляє про застосування строку позовної давності.

20.11.2018р. за вхід. №10821 від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

Надані докази залучено судом до матеріалів справи.

Крім того, від відповідача надійшло клопотання №292 від 20.11.2018р. (вхід. №10819 від 20.11.2018р.) про розгляд справи з викликом сторін.

Відповідно до ч.6 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд відмовляє у задоволенні даного клопотання оскільки сума стягнення не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив:

25 березня 2013 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" (Виконавець, позивач) та Приватною агрофірмою "Гарант" (Замовник, відповідач) укладений договір №2503/3 про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу (Договір)

Відповідно до п. 1.1 Договору, Виконавець бере на себе зобов'язання надати Замовнику послуги з технічного обслуговування або ремонт транспортного засобу чи його складових частин, у тому числі з використанням матеріалів (запасних частин) як Замовника, так і спеціально замовлених Виконавцем. Замовник бере на себе зобов'язання прийняти й оплатити ці послуги, а також вартість використаних матеріалів (запасних частин) Виконавця в розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами цього Договору.

Перелік робіт з технічного обслуговування або ремонту, а також перелік матеріалів, що використовуються, вказуються в наряді-замовленні, який є невід'ємною частиною цього Договору (п.1.2 Договору).

Вартість послуг, щодо кожного виду робіт і вказується в наряді-замовленні, який є невід'ємною частиною цього Договору (п.2.1 Договору).

Оплата послуг і матеріалів (запасних частин) здійснюється Замовником шляхом внесення грошових коштів, протягом 7 календарних днів після підписання Замовником акта виконаних робіт, на розрахунковий рахунок або до каси Виконавця (п.2.4 Договору)

Відповідно до умов вказаного Договору, позивачем було надано відповідачу послуги на суму 39102,59грн., що підтверджується Актом надання послуг №000004729 від 19.11.2013р.; Актом надання послуг №000004749 від 19.11.2013р.; Реалізація товарів № від 04.12.2013р.; Актом надання послуг №000004964 від 24.12.2013р.; Актом надання послуг №000005002 від 26.12.2013р..

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що грошове зобов'язання зі сплати основного боргу у розмірі 39102,59грн. за договором від 25.03.2013р. №2503/3 відповідачем не виконане, а тому останньому нараховано пеню у розмірі 15266,29грн., 3% річних в розмірі 5407,93 грн. та збитки від інфляції в розмірі 54237,23грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 39102,59грн., пеню у розмірі 15266,29грн., 3% річних в розмірі 5407,93 грн. та збитки від інфляції в розмірі 54237,23грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що: суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначалось вище, між сторонами 25.03.2013р. укладено Договір №2503/3 про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу

Відповідно до умов вказаного договору, позивачем були надані послуги на загальну суму 39102,59грн, що підтверджується наданими позивачем доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, оплата послуг і матеріалів (запасних частин) здійснюється Замовником шляхом внесення грошових коштів, протягом 7 календарних днів після підписання Замовником акта виконаних робіт, на розрахунковий рахунок або до каси Виконавця (п.2.4 Договору)

Таким чином, з урахуванням Акту надання послуг №000004729 від 19.11.2013р., відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до 26.11.2013р. включно; з урахуванням Акту надання послуг №000004749 від 19.11.2013р., відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до 26.11.2013р. включно; з урахуванням Реалізації товарів № від 04.12.2013р., відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до 11.12.2013р. включно; з урахуванням Акту надання послуг №000004964 від 24.12.2013р., відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до 31.12.2013р. включно; з урахуванням Акту надання послуг №000005002 від 26.12.2013р., відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до 02.01.2014р.

Однак, відповідачем не виконані належним чином умови договору та не сплачена вартість виконаних робіт.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час судового розгляду справи відповідачем подано заяву про сплив строку позовної давності, у зв’язку із чим, суд зазначає наступне.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено судом, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом 05.10.2018р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Проте, із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, позивач до суду не звертався, доказів пропуску позовної давності з поважних причин позивачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості позивач звернувся до суду після закінчення перебігу терміну встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені приписи законодавства та подану відповідачем заяву про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Паламарчук В.В.