ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2977/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ОСОБА_1 комітету ОМР - ОСОБА_2, довіреність № 02.2-20/24 від 20.02.2018

Представник ТОВ «Інтелбілд» в судове засідання не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд»

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018

суддя Гут С.Ф.

Час і місце ухвалення: 12:33:27 год.; м. Одеса

повний текст рішення складено 13.08.2018

у справі № 916/2977/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд»

до відповідача ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради

про визнання частково недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд» (далі ТОВ «Інтелбілд») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради про визнання недійсним пункту 1, Додатку 5 рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 у задоволенні позову ТОВ «Інтелбілд» до відповідача ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради про визнання недійсним пункту 1, Додатку 5 рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури» відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що дитячий садок № 240, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова 58-А, прийнятий на баланс районного відділу народної освіти з 01.01.1992 на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 10.01.1992 № 11, входив до системи міського відділу народної освіти, а отже суд прийшов до висновку дійшов про відсутність підстав для визнання недійсним пункту 1, Додатку 5 рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури».

Також, судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки позивач, про наявність Рішення № 104 від 06.04.1992 ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів, дізнався лише під час розгляду справи №916/2403/16.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Інтелбілд» звернулось до ОСОБА_3 апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 повністю, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити: визнати недійсним пункт 1, Додатку 5 рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник зазначає, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 по справі № 916/2977/17 не відповідає законному, докази надані позивачем отримали неналежну оцінку, а також не були оцінені судом взагалі, рішення не ґрунтується на законі, а встановлені юридичні факти не відповідають дійсності, чим порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, що є підставою для скасування зазначеного рішення та прийняття постанови про нове рішення.

ТОВ «Інтелбілд» зазначає, що діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачено права державних підприємств на передання в комунальну власність майна, зокрема дошкільних закладів, що перебувають у відомчому підпорядкуванні відповідно до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 Переліку державного майна України. У виконкому ОСОБА_3 міської ради народних депутатів не було жодних підстав та повноважень приймати дитячий садок № 240 рішенням «О принятии в комунальную собственность города государственного имущества жилищно-конуального хозяйства, здравоохранения, народного образования и культуры» до комунальної власності, що залишено поза увагою суду першої інстанції. Оскільки дитячий садок №240, розташований в м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 58А, перебував на балансі тресту «Чорноморгідробуд» колишнього союзного підпорядкування Міністерства транспортного будівництва СРСР.

Ухвалою ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 10.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Інтелбілд» та встановлено учасникам по справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано ОСОБА_3 апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з частиною шостою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини пятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 916/2977/17 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 16.10.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 прийняти справу № 916/2977/17 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В. Призначено розгляд справи № 916/2977/18 до розгляду на 20.11.2018 о 14:00 год.

Представник ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради в судовому засіданні 20.11.2018 надав пояснення по суті спору, заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не зявився.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 1992 керуючись Постановою КМУ № 311 від 05.11.1991 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною/республіканською власністю та власністю адміністративно-територіальних одиниць/комунальною власністю» на основі рішення обласної ради народних депутатів № 226-ХХІ від 25.11.1991 «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного значення і районів області», Виконком ОСОБА_3 міської ради народних депутатів прийняв рішення № 2 «Про порядок оформлення та передачі майна в комунальну власність міста».

Рішенням №2 встановлений перелік підприємств та майна яке розмежовується між власністю обласної ради та місцевої влади, перелічені в додатку №1. Також створено комісію з передачі та затверджено акти-приймання передачі майна (додаток №3).

Додатком №1 до рішення №2 від 11.11.1992 ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів не передбачено об'єкту Міського відділу народної освіти такий обєкт, як Дитячий садок №240 розташований ОСОБА_2, Академіка Корольова 58-а, або будівлі та споруди які знаходяться за зазначеною адресою.

Відповідно до Розділу І Переліку державного майна, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затверджений Постановою КМУ від 05.11.1991 № 311 у власність областей передаються лише, дошкільні виховні та позашкільні навчально-виховні заклади, середні загальноосвітні навчально-виховні заклади, педагогічні училища, школи-інтернати, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, будинки учителя, інститути удосконалення вчителів, методичні кабінети, фільмотеки, підрозділи по господарському обслуговуванню установ і закладів народної освіти, крім тих, що перебувають у відомчому підпорядкуванні.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 комітет ОСОБА_3 міської ради на підставі матеріалів, наданих комісією по передачі обєктів державного майна в комунальну власність міста і у відповідності з рішенням міськвиконкому № 2 від 11.01.1992 «Про порядок оформлення та передачі майна в комунальну власність міста» виконкомом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів прийняв рішення № 104 від 06.04.1992 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури».

Зазначеним рішенням ОСОБА_1 комітет ОСОБА_3 міської ради вирішив:

- затвердити акти приймання-передачі і перелік державного майна комунальної власності міста по галузям житлово-комунального господарства (Додаток № 1), охорони здоровя (Додаток № 2), народної освіти (Додаток № 3), культури (Додаток № 4);

- включити в склад комунальної власності міста додаткові обєкти народної освіти (Додаток № 5);

- доручено відділам та управлінням від імені Виконкоми, на основі проведеної інвентаризації, в строк до 1 лютого 1992 року оформити приймально-здавальну документацію для прийняття державного майна у підприємств, організацій та установ на баланс міст виконкому (підстава - рішення міськради № 179-ХХ1 від 27.09.1991 року). Форма акта - додаток № 3;

- для організації проведення прийняття державного майна в комунальну власність міста створити комісію у відповідністю с Додатком № 2.

Додатком № 5 до вищевказаного рішення встановлений Перелік обєктів, додатково включених до комунальної власності: пункт 1: Дитячий садок № 240 вул. Корольова, 58а.

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2017 по справі № 916/2403/16 вбачається, що зазначеним судовим рішенням було встановлено наступні обставини, а саме:

«…Нежитлові приміщення дитячого садку №240, розташованого в м. Одесі по вул. Ак.Корольва, 58А вибуло з користування ОСОБА_3 міської ради з початку на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2004 по справі №2-946/04, яким було встановлено факт знаходження нерухомого майна у власності ТОВ «УВК «Інтелект»; визнано за ТОВ «УВК «Інтелект» право власності на нерухоме вказане майно.

В подальшому ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.05.2009 у справі №8-4/09 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2004 по справі №2-946/04 скасовано за нововиявленими обставинами.

12.01.2012 КП «ОМБТ та РОН» на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі № 8-4/09 від 22.05.2009 зроблений запис у книзі 35неж на сторінці 147, реєстр. № 3477 про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.03.2004, яким було визнано право власності на будівлі, літ. А - школу, Б,В,Д - сараї, Г - вбиральню, загальною площею 2927,3 кв.м. за TOB «НВК «Інтелект».

Однак, в подальшому рішенням Господарського суду Одеської області від 23.06.2013 у справі №3/17-4969-2011 визнано за НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню-дошкільний навчальний заклад «Інтелект» у формі ТОВ право власності на будівлі і споруди загальною площею 2927,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Колольва, 58 А.

Постановою ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 25.07.2013 вищезазначене рішення по справі №3/17-4969-2011 залишено без змін.

23.10.2013 на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2013 по справі № 3/17-4969-2011 за НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний заклад «Інтелект» у вигляді ТОВ, зареєстровано право власності на спірне майно.

17.06.2014 постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2013 та постанова ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 25.07.2013 у справі № 3/17-4969-2011 були скасовані, у позові Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний заклад «Інтелект» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Київської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 міської ради та Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділ освіти Київської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради, про визнання права власності було відмовлено….»

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.07.2017, залишеного без змін Постановою ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та постановою Верховного Суду від 15.05.2018 витребувано з володіння ТОВ «Інтелбілд» будівлі та споруди у вигляді школи (літ. А), складу (літ. Б), складу (літ. В), вбиральні (літ. Г), складу (літ. Д) загальною площею 2927,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А на користь ОСОБА_3 міської ради.

Як встановлено господарськими судами під час розгляду справи № 916/2403/16, незважаючи на те, що спір щодо визнання права власності за НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний заклад «Інтелект» у вигляді ТОВ перебував на касаційному розгляді в ВГСУ, у період часу з лютого 2014 року по червень 2016 року між НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний заклад «Інтелект» та третіми особами відбулася низка правочинів, за якими право власності на спірне майно 17.06.2016 перейшло до ТОВ «Інтелбілд».

Також, незважаючи на скасування судового рішення, яке стало підставою для набуття права власності НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню - дошкільний навчальний заклад «Інтелект» у вигляді ТОВ на спірне майно, ТОВ «Інтелхаус» 24.11.2015 оформило в Овідіопольському районному управлінні юстиції Одеської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одесі по вул. Ак. Корольва, 58А, загальною площею 2927,3 кв.м.

В подальшому, рішенням засновника ПП «Юридичне бюро «КДВ» від 10.11.2015, оформленим протоколом № 16, вирішено включити до складу ПП «Юридичне бюро «КДВ» ТОВ «Інтелхаус» із внеском до статутного капіталу підприємства вищевказаної будівлі та споруди.

04.12.2015 року ОСОБА_4 подав до загальних зборів засновників (учасників) ПП «Юридична фірма «КДВ» заяву про вихід зі складу засновників (учасників) ПП «Юридичне бюро «КДВ».

Рішенням загальних зборів засновників ПП «Юридичне бюро «КДВ» від 11.02.2016, оформленим протоколом № 17, вирішено виключити зі складу ПП «Юридичне бюро «КДВ» ТОВ «Інтелхаус» із виплатою грошових коштів у розмірі 7259000 грн. та ОСОБА_4 з поверненням йому його вкладу до статутного капіталу підприємства майном, а саме: будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова. 58-А загальною площею 2927,3 кв.м., що оцінене засновниками у сумі 725 900 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області 03.07.2017 по справі №916/2403/16 також було встановлено, що за актом приймання передачі від 15.02.2016 ПП «Юридичне бюро «КДВ» передало, а гр. ОСОБА_4 прийняв майно приватної власності: будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова. 58-А загальною площею 2927,3 кв.м.

Зазначеним судовим рішенням також встановлено, що рішенням загальних зборів засновників від 14.06.2016, оформлених протоколом № 1, було засновано ТОВ «Інтелбілд», затверджено статут товариства із статутним капіталом 1 451 800 грн. та визначено розмір внесків засновників до статутного капіталу товариства.

До складу засновників ТОВ «Інтелбілд» увійшов гр. ОСОБА_4, внеском якого до статутного капіталу товариства стало майно вартістю 725 900 грн., яке було передано ОСОБА_4 до ТОВ «Інтелбілд» за актом приймання-передачі від 15.06.2016, а саме: будівлі та споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А, загальною площею 2927,3 кв.м.

17.06.2016 на підставі рішення засновників ТОВ «Інтелбілд» від 14.06.2016 та акту приймання-передачі майна від 15.06.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийнято рішення № 30115676 про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Інтелбілд», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2016р. № 66786968.

Також, зазначеним судовим рішенням встановлено, що витребування спірного майна на користь територіальної громади з володіння ТОВ «Інтелбілд» відповідає критерію законності: витребування із його власності спірного майна здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК, яка відповідає вимогам доступності, чіткості передбачуваності, офіційний текст якої є публічним та загальнодоступним. Сумніви субєктів звернення у правильності тлумачення та застосування цієї норми судами не можуть свідчити про незаконність втручання у право власності.

Колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог та зазначає наступне.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 7 Закону України «По місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) комунальна власність становить основу місцевого господарства. До комунальної власності належить майно, яке передається безоплатно державою, іншими субєктами права власності, майно, яке створюється і купується органами місцевого самоврядування за рахунок належних їм коштів, а також майно, перелік якого встановлено Законом про власність. Органи місцевого самоврядування мають право: вносити пропозиції про передачу або продаж у комунальну власність відповідних адміністративно-територіальних одиниць підприємств (об'єднань), організацій і установ, їх структурних підрозділів та інших об'єктів, що належать до державної та інших форм власності, якщо вони мають особливо важливе значення для забезпечення комунально-побутових і соціально-культурних потреб населення даної території, функціонування місцевого господарства.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «По місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 комітет Ради народних депутатів є виконавчим і розпорядчим органом відповідної Ради, їй підпорядкованим та підзвітним.

Згідно з приписами статті 35 Закону України «По місцеві ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий комітет Ради народних депутатів, в галузі управління комунальною власністю, розвитку місцевого господарства, наділений наступними повноваженнями: 1) здійснює управління майном, яке належить до комунальної власності, майновими фондами житлово-комунального господарства та іншим майном для задоволення потреб і запитів населення; 2) вирішує питання створення, придбання, використання, оренди або безоплатної передачі майнових об'єктів, які перебувають у комунальній власності; 3) забезпечує виконання затверджених Радою планів приватизації об'єктів комунальної власності; 6) вносить пропозиції власникам про передачу або продаж у комунальну власність підприємств та інших об'єктів, які належать їм і мають важливе значення для забезпечення потреб населення відповідної території.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів було прийнято рішення від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття до комунальної власності міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури» відповідно до норм діючого на той час законодавства України.

З зазначеного рішення вбачається, що підставою прийняття рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття до комунальної власності міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури», слугували наступні обставини.

Згідно вимог пункту 5 Постанови Верховної ради УРСР «Про введення в дію Закону УРСР «Про власність» від 26.03.1991 Ради Міністрів України було доручено забезпечити за участю Кримської АРСР, а також виконавчих комітетів обласних рад народних депутатів розмежування майна між власністю Української PCP та власністю відповідно Кримської АРСР, міста Києва та інших областей. При чому виходити необхідно було з того, що у власність Кримської АРСР та областей , окрім майна підприємств, закладів та організацій обласного підпорядкування, повинно було входити також майно підприємств, закладів та організацій загальнодержавного підпорядкування, які передані у власність областей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно - територіальних одиниць (комунальною власністю)» було затверджено перелік державного майна, яке передається у власність адміністративно - територіальних одиниць (комунальною власністю), а також встановлено перелік державного майна, яке залишається в загальнодержавній власності. Так, у переліку майна, що передається в комунальну власність, перебувало майно житлово-комунального господарства (а саме житловий та нежитловий фонд місцевих рад народних депутатів).

Відповідно до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, рішення ОСОБА_3 обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266 - XXI «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області», а також додатку № 2 до вищевказаного рішення обласної ради до переліку державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування, відносяться зокрема дитячі дошкільні заклади.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що все майно, розташоване на території України яке на момент розмежування власності було зареєстровано як житловий та нежитловий фонд ради народних депутатів, було передано в комунальну власність, тобто власність адміністративно-територіальних одиниць.

Так, Наказом Фонду Державного майна України від 13.11.1991 № 85 трест «Чорноморгідробуд» перетворено в державне підприємство України - трест «Чорноморгідробуд».

27.11.1991 трест «Чорноморгідробуд» звернувся до виконкому ОСОБА_3 міської ради народних депутатів з листом за № 06/349, в якому посилаючись на неможливість виділення асигнувань для утримання дошкільних установ № 240, 291 на 280 місць кожне, виклав прохання у сприянні у передачі на баланс місцевих рад дитячих садків-яслів № 240 та № 291 по вул. Корольова, 58-А та 68а, зберігши їх для потреб Київського району або зменшити відрахування від прибутку до бюджету місцевих рад на суму, необхідну для утримання цих дитячих закладів.

25.12.1991 між трестом «Чорноморгідробуд» та виконкомом Київської районної ради народних депутатів м. Одеси укладено договір передачі у безстрокове користування дитячих садків № 240 та № 291, за умовами п. 1.1. якого Трест передав з балансу, а виконком Київської районної ради прийняв на баланс дитячий садок № 240, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 58-А, з усіма господарськими спорудами і майном, відповідно до акту приймання - передачі (додаток № 1, який є невід'ємною частиною даного договору).

Як вбачається з пункту 1 рішення ОСОБА_1 комітету Київської районної ради народних депутатів від 10.01.1992 № 11 «Про прийняття відомчих дошкільних закладів на баланс райвно» прийнято на баланс райвно з 01.01.1992 дошкільний заклад № 240 з остаточною балансовою вартістю та матеріальними цінностями загальною сумою 432 000 крб., що раніше належав житлово-комунальному відділу тресту «Чорноморгідробуд», та доручено райфінвідділу виділити кошти на утримання цього дошкільного закладу.

В подальшому, керуючись вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 та зазначеним рішенням ОСОБА_3 обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 № 266 - XXI, виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради народних депутатів було прийнято рішення від 11.01.1992 № 2 «Про порядок оформлення і передачі державного майна у комунальну власність міста». Пунктом першим даного рішення встановлено здійснити приймання до комунальної власності міста державного майна відповідно до додатку № 1 та доручено відділам та управлінням оформити документацію з приймання-передачі відповідним Актом.

Згідно з пунктом 27 Розділу III додатку № 1 до рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 11.01.1992 № 2 до комунальної власності м. Одеси були прийняті дошкільні заклади, які входять до системи міського відділу народної освіти.

В подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 11.01.1992 № 2 прийняті оскаржуване позивачем рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття до комунальної власності міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури», згідно з пунктом 1 додатку № 5 до якого був затверджений перелік обєктів, додатково включених до комунальної власності м. Одеси, а саме: дитячий садок № 240, розташований у м. Одесі, вул. Ак. Корольова, 58а.

Крім того, відповідно до положень статті 11 Закону України «Про освіту» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) до державних органів управління освітою в Україні належать місцеві органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування і підпорядковані їм органи управління освітою.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про освіту» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) місцевими органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування створюються відповідні органи управління освітою, діяльність яких спрямовується на управління закладами освіти, що є комунальною власністю. Місцеві органи управління освітою у здійсненні своїх повноважень підпорядковані місцевим органам державної виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та відповідним державним органам управління освітою у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про освіту» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) система освіти складається із закладів освіти, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Відповідно до статей 29, 34 Закону України «Про освіту» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) структура освіти включає дошкільну освіту та дошкільними закладами освіти є: дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням вимог законодавства України (діючого на час виникнення спірних правовідносин) дошкільний заклад, яким є дитячий садок № 240, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Корольова 58-А, прийнятий на баланс районного відділу народної освіти з 01.01.1992 на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 10.01.1992 № 11, входив до системи міського відділу народної освіти.

Отже, з урахуванням рішення ВК Київської районної ради народних депутатів від 10.01.1992 № 11 та на підставі рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 11.01.1992 № 2 було прийнято оскаржуване позивачем ТОВ «Інтелбілд» рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття до комунальної власності міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури».

Проаналізувавши вищезазначені обставини, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми, що регулюють спірні відносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання недійсним пункту 1, Додатку 5 рішення ОСОБА_1 комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 06.04.1992 № 104 «Про прийняття в комунальну власність міста державного майна житлово-комунального господарства, охорони здоровя, народної освіти та культури», з підстав викладених позивачем у позовній заяві.

Отже, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення не було враховане те, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2017 та постанова ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі №916/2403/16 на час винесення оскаржуваного судового рішення оскаржувалися у касаційному господарському суду у складі Верховного Суду, колегією апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки судом апеляційної інстанції було встановлено, що на момент винесення оскаржуваного судового рішення 03 серпня 2018 по цій справі Верховний Суд розглянув справу №916/2403/16 по суті та 15 травня 2018 року прийняв постанову, якою касаційну скаргу ТОВ «Інтелбілд» залишив без задоволення, а оскаржувані рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2017 та постанову ОСОБА_3 апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі №916/2403/16 залишив без змін.

Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Верховного Суду від 15 травня 2018 року по справі №916/2403/16 встановлено, що ТОВ «Інтелбілд» набуло право власності на спірне майно з 06.04.1992. При цьому саме посилання Скаржника (пункт 7) на відсутність реєстрації за Позивачем ОСОБА_3 міської ради права власності на це майно, відсутність доказів належності цього майна до комунальної власності, а також відсутність доказів володіння та користування спірним майном зазначених обставин щодо належності позивачу школи не спростовують та не свідчить про неправомірне набуття останнім права власності на це майно. Посилання Скаржника на те, що згідно з постановою ОСОБА_3 апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 22/6253/15-а встановлено, що право володіння, користування за позивачем не зареєстроване, встановленим у даній справі обставинам не суперечить.

Також, у постанові Верховного Суду зазначено, що статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Зокрема, за приписами частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином наведеною нормою передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника поза його волею При цьому наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює застосування вимог наведеної норми щодо витребування майна від добросовісного набувача.

За наведених обставин доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не спростовують висновків, викладених в основу оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 по справі № 916/2977/17 є законним та обґрунтованим, оскільки його винесено в результаті повного зясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до п. «в» ч.4 статті 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281- 283

Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.08.2018 у справі № 916/2977/17 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтелбілд».

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.11.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко