ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Справа №909/524/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді - Плотніцького Б.Д.

суддів Кордюк Г.Т.

Кравчук Н.М

за участі секретаря судового засідання: Михайлишин С.В.

та представників учасників судового процесу

від позивача (апелянта): Булавинець М.М.;

від відповідача: Дутчак Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сухарєва Ігоря Михайловича, б/н від 14.09.2018

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2018, суддя Рочняк О.В. (повний текст рішення складено - 31.08.2018),

у справі № 909/524/18,

за позовом: Фізичної особи-підприємця Сухарєва Ігоря Михайловича, м. Івано-Франківськ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Плитчука Любомира Леонідовича, смт. Верховина, Івано-Франківська обл, Верховинський р-н,

про стягнення передоплати, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У червні 2018 року Фізична особа-підприємець Сухарєв Ігор Михайлович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Плитчука Любомира Леонідовича про стягнення з рахунку останнього 51 500 грн боргу, 14 942, 05 грн пені, 18 420, 39 грн інфляційних втрат та 4 541, 88 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Сухарєв Ігор Михайлович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував аргументів, доводів та інтересів Позивача, а також не зазначив мотивів такого неврахування. Зокрема, скаржник вказує, що Відповідач на претензію Позивача відповіді не скерував, факт отримання від Позивача коштів в заявленій до стягнення сумі не заперечує, доказів поставки товару на виконання умов договору суду не подав. З врахуванням викладеного, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Заперечення інших учасників справи

Фізична особа-підприємець Плитчук Любомир Леонідович у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи скаржника, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 у даній справі залишити без змін з обґрунтованості висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому акті.

Стислий виклад встановлених судом та неоспорених обставин, і визначених відповідно до них правовідносин

16.06.2015 між ФОП Плитчуком Л.Л. (продавець) та ФОП Сухарєвим І.М. (покупець) було укладено договір поставки № 03, за умовами якого продавець взяв на себе зобов'язання поставляти хвойні матеріали - смерека, згідно наданої специфікації покупцем, з дня підписання договору, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених договором.

В розділі п.4.1 договору сторони погодили, що ціна за м.куб. матеріалу становить 2200 грн, яка може бути змінена за згодою сторін; загальна кількість пиломатеріалів згідно договору становить 23 м.куб; загальна сума договору складає 50 600 грн. Покупець оплачує товар шляхом перерахування на рахунок продавця грошових коштів згідно рахунку-фактури після приймання товару. Також може проводитись повна або часткова оплата у вигляді попередньої оплати за товар, готівкою по касовому прихідному ордеру. У вартість входять послуги по його завантаженню продавцем.

Згідно з п.3.2 договору №03 від 16.06.15 місцем відвантаження товару є склад продавця, тобто відповідача у справі.

Згідно п.6.4 договору він вважається укладеним з моменту його підписання сторонами в день, що зазначений на початку договору (16.06.15) та діє до 31.12.2015 і може бути продовжений до повного виконання сторонами договірних зобов'язань.

Цього ж дня між сторонами підписано додаток № 1 до договору поставки № 03 від 16.06.2015 (специфікація), в якому погоджено розміри, кількість та ціну пиломатеріалів. Термін поставки в специфікації визначено - 10 днів з моменту її підписання.

16.06.2015 позивач сплатив відповідачу 45 000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 16.06.2015.

30.06.2015 позивач сплатив 6 500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 30.06.2015.

08.06.2018 позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором поставки № 03 від 16.06.2015 на суму 51 500 грн, 14 888 грн 44 коп пені, 18 420 грн 39 коп інфляційних втрат та 4 541 грн 88 коп 3% річних.

Несплата вказаної суми слугувала підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Норми права, якими керується суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 265 ГК України та статті 712 ЦК України,за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 662, 692 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У відповідності до ч.1 ст.664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч.2 ст.689 ЦК України покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Позиція суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідач, не заперечуючи факту отримання попередньої оплати та наявності у нього обов'язку щодо поставки продукції на адресу Позивача, не надав ані суду першої інстанції, ні апеляційному суду належних та допустимих доказів здійснення такої поставки або повернення отриманої попередньої оплати.

Разом з тим, у даному випадку судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки Позивач, звертаючись до суду з позовом у даній справі, не надав суду доказів виконання ним п. 3.2 договору №03 від 16.06.15 щодо звернення до Відповідача про відвантаження товару, обумовленого Договором.

При цьому, доводи скаржника про те, що Відповідач, в силу вимог ст. 664 ЦК України, зобов'язаний був повідомити Покупця (Позивача) про готовність товару до відвантаження, суд оцінює критично, оскільки умовами договору сторони не визначили обов'язку чи порядку такого повідомлення (інформування). Водночас, Позивач не подав суду доказів звернення до Продавця у строк, встановлений специфікацією чи зі спливом цього строку, про відвантаження обумовленого Договором товару (пункт 3.2. Договору) чи доказів того, що, прибувши на склад Продавця, одержав відмову останнього у відвантаженні оплаченого ним товару.

З врахуванням викладеного, за даних фактичних обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати

Судові витрати за подання апеляційної скарги, в порядку вимог ст. 129 ГПК України, покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 240, 269, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Сухарєва Ігоря Михайловича - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 23.08.2018 у справі № 909/524/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Г.Т. Кордюк

Н.М.Кравчук