ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2018

Справа № 910/12136/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» (03680, м. Київ, вул. Пшенична, будинок 2; ідентифікаційний код 39038754)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 8, поверх 1; ідентифікаційний код 39724587)

про стягнення 34 091,47 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» про стягнення 34091,47 грн., з яких 31520,66 грн. основного боргу, 800,54 грн. 3% річних та 1770,27 грн. інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач не здійснив оплату товару, поставленого позивачем за видатковими накладними №12/8087 від 03.05.2017 на суму 10836,34 грн., №12/8403 від 06.05.2017 на суму 6965,80 грн., №12/8617 від 10.05.2017 на суму 7759,38 грн. та №12/9217 від 16.05.2017 на суму 5959,14 грн., у зв’язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 31520,66 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 800,54 грн. та інфляційні втрати у сумі 1770,27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 відкрито провадження у справі №910/12136/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відзиву у встановлений судом строк відповідачем до суду не подано.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/12136/18 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 8, поверх 1), що підтверджується довідкою відділення поштового зв’язку про повернення поштового відправлення відправнику у зв’язку з тим, що адресат за вказаною адресою не значиться (організація не зареєстрована), та поштовим конвертом, в якому ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/12136/18 була надіслана на вказану адресу відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на те, що ухвала суду від 17.09.2018 була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а будь-якої іншої адреси відповідачем суду не повідомлено, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд судом справи №910/12136/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Жуки» товар на суму 10836,34 грн., що підтверджується видатковою накладною №12/8087 від 03.05.2017 на суму 10836,34 грн., 06.05.2017 – товар на суму 6965,80 грн., що підтверджується видатковою накладною №12/8403 від 06.05.2017 на суму 6965,80 грн., 10.05.2017 – товар на суму 7759,38 грн., що підтверджується видатковою накладною №12/8617 від 10.05.2017 на суму 7759,38 грн., 16.05.2017 – товар на суму 5959,14 грн., що підтверджується видатковою накладною №12/9217 від 16.05.2017 на суму 5959,14 грн.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» (належним чином засвідчені їх копії долучені позивачем до позовної заяви).

Відповідачем не було надано заперечень щодо факту отримання від позивача товару, зазначеного у вказаних видаткових накладних.

Таким чином, за вказаними видатковими накладними позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 31520,66 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Оскільки вказані видаткові накладні містять найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки (щодо кожної видаткової накладної окремо).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд зазначає, що нормою ст. 530 ЦК України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого позивачем за спірними видатковими накладними, суд дійшов висновку щодо необхідності застосування положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець повинен оплачувати товар після його прийняття.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №12/8087 від 03.05.2017 на суму 10836,34 грн., - 03.05.2017; за видатковою накладною №12/8403 від 06.05.2017 на суму 6965,80 грн., - 06.05.2017; за видатковою накладною №12/8617 від 10.05.2017 на суму 7759,38 грн., - 10.05.2017; за видатковою накладною №12/9217 від 16.05.2017 на суму 5959,14 грн., - 16.05.2017.

Відповідачем не надано суду доказів здійснення оплат товару, поставленого позивачем за вказаними видатковими накладними на загальну суму 31520,66 грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 31520,66 грн. (за спірними видатковими накладними), а доказів здійснення відповідачем оплати вказаного товару матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у сумі 31520,66 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» у сумі 31520,66 грн. (за спірними видатковими накладними) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв’язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» суми основного боргу у розмірі 31520,66 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 800,54 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1770,27 грн. за період з 03.11.2017 по 07.09.2018

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку в їх обґрунтованості, у зв’язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» 3% річних у сумі 800,54 грн. та інфляційних втрат у сумі 1770,27 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв’язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жуки» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 8, поверх 1; ідентифікаційний код 39724587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стромат «Спецбетон» (03680, м. Київ, вул. Пшенична, будинок 2; ідентифікаційний код 39038754) суму основного боргу у розмірі 31520 (тридцять одна тисяча п’ятсот двадцять) грн. 66 коп., 3% річних у розмірі 800 (вісімсот) грн. 54 коп., інфляційні втрати у розмірі 1770 (одна тисяча сімсот сімдесят) грн. 27 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 19.11.2018

Суддя                                          Д.О. Баранов