ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" листопада 2018 р.

м. Одеса

№ 916/2626/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали вх. № 2831/18,

за позовом:           Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

до:                    товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер”,

Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер”, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про зобов’язання товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер” усунути перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 1,5 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 4, 6. Позовні вимоги обґрунтовані фактом використання товариством з обмеженою відповідальністю „Ханбер” земельної ділянки за відсутністю передбачених чинним законодавством підстав.

Приписами ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов'язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що в силу положень ст. ст. 27, 162 Господарського процесуального кодексу України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер” є наступна адреса: 65014, Одеська обл., місто Одеса, вул. Віри Інбер, буд. 5, офіс №1.

На підтвердження виконання процесуального обов’язку надсилання на адресу відповідача копії позовної заяви разом із додатками позивачем було надано суду фіскальний чек, виданий відділенням поштового зв’язку, про прийняття плати за пересилання поштового відправлення, накладну та опис вкладення, з якого вбачається, що позивачем було надіслано позовну заяву та додатки до неї товариству з обмеженою відповідальністю „Ханбер” на наступну адресу: 65026, м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 7/1.

З огляду на викладене, господарський суд зазначає, що позивачем не було надано суду доказів належного виконання ним процесуального обов’язку з надсилання копії позовної заяви та всіх доданих до неї матеріалів на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В свою чергу, у відповідності до ст.ст. 1 – 3 Закону України „Про судовий збір” від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду. Судовий збір справляється зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України „Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік” від 7 грудня 2017 року N 2246-VIII встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2018 року становить 1 762,00 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно з п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” від 21 лютого 2013 року N 7 судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК).

З огляду на викладене вище, господарський суд зауважує, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси при звернення до суду із даною позовною вимогою про усунення перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 1,5 га, повинен був сплатити суму судового збору, визначену з урахуванням вартості такого майна, відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, господарський суд зауважує, що з наданих позивачем документів не вбачається за можливе встановити вартість земельної ділянки щодо якої позивачем було заявлено позовну вимогу.

При зверненні до господарського суду із відповідною позовною заявою Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із даною позовною заявою до ухвалення судового рішення, в обґрунтування якого позивачем було вказано про відсутність в останнього, як у державної військової організації, грошових коштів на відповідних рахунках на оплату судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Оскільки за суб’єктним та предметним критерієм підстави для застосування до позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси приписів ст. 8 Закону України „Про судовий збір” відсутні, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із даною позовною заявою.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги ненадання Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси належних доказів відправлення на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань копії позовної заяви та всіх доданих до неї матеріалів, а також доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вказану позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та надання суду відповідних доказів на підтвердження їх усунення.

При цьому, з огляду на відсутність в матеріалах справи інформації щодо вартості земельної ділянки, у господарського суду відсутня можливість вказати точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Господарський суд звертає увагу позивача, що у випадку не усунення названих недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 4 Закону України „Про судовий збір”, ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із даною позовною заявою Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси – відмовити.

2. Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер”, Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без руху.

3. Встановити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви в частині надання доказів відправлення на адресу товариства з обмеженою відповідальністю „Ханбер”, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів; а також доказів сплати судового збору у розмірі, який повинен бути визначений виходячи із вартості земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя С.П. Желєзна