РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/10648/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Бабаджанян М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія" (просп. Геологів 10, м. Берегово, Берегівський район, Закарпатська область,90201)

До Державної комісії України по запасах корисних копалин (вул. Кутузова 18/7, м. Київ, 01133)

Про зобов'язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:

від позивача: Задорожний Ю. В. (ордер серії КВ № 388877);

від відповідача: Лагода О. А. (довіреність № 1048/10 від 03.09.2018).

ВСТАНОВИВ:

Приватна акціонерне товариство "Карпатська рудна компанія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної комісії України по запасах корисних копалин (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 2 на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин від 10.01.2017, в частині проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2018 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія" залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом: поданням до суду заяви із зазначенням правильної адреси місцезнаходження відповідача; поданням до суду належним чином засвідчених доказів, доданих до позовної заяви; поданням до суду заяви із доданням до неї доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; поданням до суду заяви із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

27.08.2018 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 14.08.2018, якими останній усунув недоліки, встановлені даною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/10648/18 у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.09.2018.

10.09.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні даного позову, з підстав їх необґрунтованості, адже відповідач не отримав необхідних додаткових матеріалів від позивача для достовірної оцінки кількості і якості корисних копалин, їх промислового значення, гірничо - геологічних та гідрогеологічних умов залягання та подальшого прийняття рішеннями за результатами державної експертизи та оцінки золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужиївського родовища.

26.09.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, якому позивач заперечує проти доводів відповідача.

27.09.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018.

В судове засідання 06.11.2018 представники сторін прибули та надали суду пояснення по суті справи, в яких позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши вступне слово сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.01.2017 в місті Києві між Приватним акціонерним товариством «Карпатська рудна компанія», як замовником за умовами договору, та Державною комісією України по запасах корисних копалин, як виконавцем був укладений договір №2 на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин (надалі - договір).

Згідно умов договору:

- виконавець бере на себе зобов'язання виконати для замовника роботи з державної експертизи матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки (ГЕО) запасів золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужіївського родовища в Закарпатський області згідно з Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 № 865 (надалі Положення) із змінами та доповненнями (п. 1.1 договору);

- згідно з Положенням проведення державної експертизи і оцінки запасів виконавець здійснює за допомогою експертів. Рішення виконавця приймається на Пленарному засіданні і оформляється протоколом за встановленою формою (п. 2.1. договору);

- у разі коли подані на експертизу матеріали не дозволяють достовірно оцінити кількість і якість корисних копалин, їх промислове значення, гірничо-геологічні, гідрогеологічні та інші умови залягання, виконавець утримується від оцінки запасів корисних копалин і всі матеріали повертаються замовнику (п.24 Положення) (п. 2.2. договору);

- протокол засідання виконавця з постановою про встановлення кондицій на мінеральну сировину, визначення кількості, якості та ступеня вивченості запасів корисних копалин, або з обґрунтування причин утримання від оцінки запасів за причинами, викладеними в п. 2.2. договору, є документом, що свідчить про виконання робіт, вказаних в договорі. Після передачі виконавцем замовнику протоколу виконавця, сторони підписують остаточний акт здавання - приймання робіт за договором (п. 3.1. договору);

- вартість робіт складає: 254 277, 18 грн, за погодженням сторін встановлюється надбавка (за термінове виконання робіт) у розмірі 30 % - 76 283, 15 грн, всього вартість за договором, що підлягає попередній оплаті замовником, складає 330 560, 33 грн (п. 4.1 договору);

- датою початку робіт по виконанню договору є дата зарахування на розрахунковий рахунок виконавця попередньої оплати замовником, якщо до моменту надходження коштів на рахунок виконавця не надійшли для експертизи всі матеріали ГЕО родовища, то датою початку є дата надходження останнього документа (п. 5.1 договору);

- строк виконання робіт з урахуванням їх складності та готовності геологічних матеріалів встановлюється три місяці (п.5.2 договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору обумовлений строком виконанням робіт, що передбачений п.5.2. договору (п.5.3 договору);

- пленарне засідання виконавця проводиться після оплати 100% від вартості робіт, вказаної в .4.1. договору (п.5.4 договору);

- договір дійсний для оплати протягом 30 календарних днів з 10.01.2017 (п. 5.5. договору);

- замовник несе відповідальність за достовірність дозвільних, погоджувальних та інших документів, що подаються на розгляд виконавцю (п. 6.3. договору).

Позивачем виконані його зобов'язання по оплаті договору, зокрема, оплачено відповідачу, відповідно до п.4.1. договору, за платіжними дорученнями №10 від 23.01.2017 100 000, 00 грн, №21 від 10.02.2017 230 300, 00 грн, №28 від 19.04.2017 260, 33 грн, а загалом 330 560, 33 грн.

Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, станом на 12.06.2018 відповідачем не виконані такі його зобов'язання за договором: виконати для замовника роботи з державної експертизи матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки (ГЕО) запасів золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужіївського родовища в Закарпатський області; провести пленарне засідання; прийняти рішення за результатами пленарного засідання; оформити відповідний протокол. Зазначене стало підставою для звернення позивача до господарського суду із позовом у даній справі щодо зобов`язання відповідача виконати умови укладеного договору.

Предметом позову є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про зобов'язання останнього виконати зобов'язання за договором на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин №2 від 10.01.2017, шляхом виконання робіт з державної експертизи матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки (ГЕО) запасів золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужіївського родовища в Закарпатський області, а саме: провести Пленарне засідання Державної комісії України по запасах корисних копалин; прийняти рішення за результатами Пленарного засідання Державної комісії України по запасах корисних копалин; оформити протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин.

Правовідносини сторін виникли з договору на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт і вони регулюються главою 62 Цивільного кодексу України та загальними положеннями про зобов'язання.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 892 ЦК України За договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

Згідно зі ст. 897 ЦК України виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт, зокрема, зобов'язаний виконати роботи відповідно до погодженої із замовником програми (техніко-економічних показників) або тематики і передати замовникові результат у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 45 Кодексу про надра, для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища. Кондиції на мінеральну сировину розробляються з урахуванням раціонального використання всіх корисних копалин, а також наявних у них цінних компонентів і підлягають експертизі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або іншими уповноваженими підприємствами, установами чи організаціями. Порядок розробки кондицій на мінеральну сировину встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 N 865, визначає порядок і умови проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин.

Згідно з п. 6, 7, 8 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, державній експертизі та оцінці підлягають запаси корисних копалин усіх розвіданих родовищ, у тому числі техногенних, а також запаси корисних копалин, що додатково розвідані в процесі розроблення родовищ, та запаси, що залишаються в надрах у разі ліквідації гірничодобувного підприємства. Державна експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться на підставі звітів, які містять в собі матеріали з геологічного вивчення родовищ корисних копалин, підрахунок їх запасів та техніко-економічне обґрунтування промислового значення (далі - геолого-економічна оцінка). У разі необхідності за рішенням Державною комісією України по запасах корисних копалин проводиться перевірка достовірності матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ корисних копалин безпосередньо на місці геологорозвідувальних робіт. Відповідно до ступеня вивчення родовища корисних копалин державна експертиза може проводитися за матеріалами геолого-економічної оцінки: початково оцінених ділянок надр; попередньо оцінених родовищ корисних копалин; родовищ корисних копалин, підготовлених до промислового освоєння; родовищ корисних копалин, що перебувають в експлуатації.

Відповідно до п. 16 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин матеріали геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин подаються до ДКЗ користувачами надр або уповноваженими ними особами.

Після одержання матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ корисних копалин Державна комісія України по запасах корисних копалин укладає договори з користувачами надр або з уповноваженими ними особами на проведення робіт з експертизи та оцінки запасів корисних копалин і виконує їх в обумовлений у договорі термін. Порядок визначення вартості робіт з проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин встановлюється Державною комісією України по запасах корисних копалин за погодженням з Мінекономіки (п. 17 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин).

У договорі на проведення робіт з експертизи та оцінки запасів корисних копалин визначаються об'єкт експертизи, її вид та мета, перелік основних і спеціальних експертних висновків, необхідних для обґрунтування рішення ДКЗ, умови й порядок проведення експертизи та оплати робіт, відповідальність сторін, інші умови, які випливають із специфіки об'єкта експертизи (п. 18 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин).

Згідно з п. 20 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин державна експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться експертами, які є висококваліфікованими спеціалістами з розвідки, видобутку, переробки корисних копалин та економіки мінеральної сировини, і залучаються до роботи в Комісії на договірних засадах. Положення про порядок діяльності експертів Державної комісії України по запасах корисних копалин затверджуються головою Комісії.

Пунктом 22 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин внормовано, що експертні висновки поділяються на основні (зведені) та спеціальні. До основних (зведених) належать експертні висновки, що узагальнюють результати перевірки і дослідження матеріалів геолого-економічної оцінки об'єкта державної експертизи в цілому. До спеціальних належать експертні висновки, що узагальнюють результати вивчення, перевірки і дослідження матеріалів з окремого розділу, питання або виду робіт з геолого-економічної оцінки об'єкта державної експертизи (геофізичний висновок, гідрогеологічний, екологічний, технологічний, гірничотехнічний, економічний тощо). До спеціальних належать також експертні висновки, що узагальнюють результати проведення документальної перевірки відповідності формальних ознак матеріалів геолого-економічної оцінки об'єкта державної експертизи (склад, зміст, оформлення, порядок узгодження та подання) вимогам цього Положення, Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, інструкцій Державної комісії України по запасах корисних копалин, інших нормативно-правових актів.

Експертні висновки розглядаються на попередніх засіданнях Державної комісії України по запасах корисних копалин, на яких опрацьовуються проекти її рішень, визначається перелік додаткових документів, відомостей, розрахунків, експертних висновків, необхідних для прийняття остаточного рішення. Рішення Державної комісії України по запасах корисних копалин, що приймаються на пленарних засіданнях і оформляються протоколами, спрямовуються на реалізацію єдиної науково-технічної політики щодо проведення геолого-економічної оцінки, державного обліку і забезпечення повноти використання запасів родовищ корисних копалин, визначення ступеня їх підготовленості до промислового освоєння відповідно до законодавства (п. 23 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин).

У разі коли подані на державну експертизу та оцінку матеріали геолого-економічної оцінки не дають змоги достовірно оцінити кількість або якість запасів корисних копалин, їх промислове значення, гірничо-геологічні та інші умови залягання або коли склад і зміст зазначених матеріалів не відповідає вимогам відповідних нормативно-правових актів, ДКЗ утримується від оцінки запасів корисних копалин і всі подані матеріали повертає замовнику (п. 24 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин).

Як встановлено судом, за умовами договору укладеного між сторонами відповідач зобов'язався, в термін три місяці з моменту зарахування на його рахунок попередньої оплати за договором та надходження всіх матеріалів ГЕО родовища, виконати для позивача роботи з державної експертизи матеріалів попередньої ГЕО запасів золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужиївського родовища в закарпатській області (п. 1.1., 5.1.,5.2. договору). Згідно з п. 2.1. договору та наведеними нормами Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин проведення експертизи здійснюється шляхом розгляду експертних висновків на попередніх засіданнях Державної комісії України по запасах корисних копалин та прийняття остаточного рішення Державною комісією України по запасах корисних копалин, що приймається на пленарному засіданні і оформляється протоколом.

Згідно з п. 3.1. договору сторонами визначено, що документом, що свідчить про виконання робіт, вказаних в договорі є протокол засідання виконавця з постановою про встановлення кондицій на мінеральну сировину, визначення кількості, якості та ступеня вивченості запасів корисних копалин, або з обґрунтування причин утримання від оцінки запасів за причинами.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на момент розгляду справи судом відповідачем його зобов'язання за договором не виконані, хоча строк їх виконання настав, і доказів іншого матеріали справи не містять. Наведене свідчить про порушення відповідачем його зобов'язань за договором.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Такий спосіб захисту, як вказано у листі Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України", застосовується в зобов'язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов'язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов'язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов'язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов'язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором.

У вищенаведеному листі Верховного Суду України також зазначено, що припинення терміну виконання зобов'язання або терміну дії договору не означає звільнення боржника від виконання обов'язку в натурі, тому підтримується думка про те, що кредитор повинен мати право вимагати виконання обов'язку в натурі впродовж того часу, коли існує зобов'язання, а не лише впродовж строку виконання зобов'язання або строку дії договору.

Таким чином, встановивши порушення відповідачем зобов'язання за договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, та відповідно їх задоволення.

При цьому судом відхиляються доводи відповідача щодо не настання строку виконання робіт, не надання позивачем належно оформлених відповідей на експертні висновки та не відповідності звітних матеріалів реєстраційним даним, з нижчевикладених підстав.

Так, твердження відповідача про те, що ним не отримано необхідних додаткових матеріалів ГЕО від позивача для достовірної оцінки кількості і якості корисних копалин не відповідають дійсності і спростовуються листами відповідача №208-ДСК від 10.07.2017, №550/07 від 01.08.2017 на адресу позивача, копії яких наявні в матеріалах справи. В даних листах відповідач вказує на те, що всі документи, в тому числі, експертні висновки у повному обсязі підготовлені і передані відповідальним виконавцям, і про те, що перешкодою для виконання умов договору є наявність судових рішень, а також правомірність реєстрації Форми 3-гр.

Враховуючи п. 16, 17 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин відповідач укладає договори з користувачами надр після одержання матеріалів геолого-економічної оцінки (ГЕО) родовищ корисних копалин. З огляду на положення вказаної норми суд погоджується з позивачем, що відповідач засвідчив, що позивачем були подані всі необхідні документи геолого-економічної оцінки (ГЕО) родовищ корисних копалин для виконання умов та зобов'язань за договором самим фактом укладання з позивачем відповідного договору.

Суд погоджується з позивачем, що судовими рішеннями у справі №907/1109/13, які надані відповідачем в якості додатків до відзиву на позов та посилаючись на які відповідачем не здійснено виконання свої зобов'язань за договором, не встановлено, не визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатполіметали» на лежалі хвости, які за своєю суттю є власністю народу УКраїни відповідно до норм Конституції України. Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016 у справі №907/1109/13, на яку посилається відповідач, зокрема зазначено, що лежалі хвости збагачення, які утворились в процесі переробки золотовмісної руди за гравітаційною технологією, не можуть бути визнані готовим продуктом або не переробленим продуктом, а відносяться до не видобутих корисних копали Мужиївського родовища.

Відповідно до статті 39 Кодексу України про надра визначено, що роботи і дослідження, пов'язані з геологічним вивченням надр - підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Державна реєстрація робіт і досліджень, пов'язаних з геологічним вивченням надр регулюється відповідним порядком, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.06.2013 №263, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.07.2013 за №1157/23689 (далі - Порядок реєстрації).

Пункт 3.9. Порядку реєстрації регламентує, що звітні матеріали про результати робіт, які виконані без державної реєстрації або не відповідають реєстраційним даним, не приймаються до розгляду Державної комісії України по запасам корисних копалин.

Державна реєстрація робіт і досліджень, пов'язаних з геологічним вивченням надр проведена позивачем відповідно до Порядку, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 14.06.2013 №263, та подана відповідачеві в якості додатку до звіту, про що свідчить копія Форми 3- гр., наявна в матеріалах справи. Державна реєстрація робіт і досліджень, пов'язаних з геологічним вивченням надр (Форма 3-гр №У-16-660/1) на момент укладення договору була чинною і надана відповідачеві, і доказів визнання такої форми (реєстрації) недійсною матеріали справи не містять, отже судом відхиляються відповідні доводи відповідача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку виконати роботи обумовлені договором у заявленому позивачем обсязі.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія" до Державної комісії України по запасах корисних копалин про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

2. Зобов'язати Державну комісію України по запасах корисних копалин (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; ідентифікаційний код 01432865) виконати зобов'язання за Договором на проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин №2 від 10.01.2017, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Карпатська рудна компанія» (проспект Геологів, 10, місто Берегове, Закарпатська область, 90201; ідентифікаційний код 38241969) та Державною комісією України по запасах корисних копалин (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; ідентифікаційний код 01432865), шляхом виконання робіт з державної експертизи матеріалів попередньої геолого-економічної оцінки (ГЕО) запасів золота в лежалих хвостах збагачення золотовмісних руд Мужіївського родовища в Закарпатський області, а саме: провести Пленарне засідання Державної комісії України по запасах корисних копалин; прийняти Рішення за результатами Пленарного засідання Державної комісії України по запасах корисних копалин; оформити Протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин.

3. Стягнути з Державної комісії України по запасах корисних копалин (01133, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 18/7; ідентифікаційний код 01432865) на користь Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія" (проспект Геологів, 10, місто Берегове, Закарпатська область, 90201; ідентифікаційний код 38241969) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.11.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко