ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 Справа № 904/2404/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Олефіра Олександра Олександровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі №904/2404/18 за скаргою акціонерного товариства "ВТБ Банк" на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Олефіра О.О. у даній справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м.Київ

до відповідача-1 акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко", м.Дніпро

про визнання недійсним договору №4 від 20.12.2017 про внесення змін до іпотечного договору посвідченого 12.06.2013

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі №904/2404/18 скаргу акціонерного товариства (далі-АТ)"ВТБ Банк" на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Олефіра Олександра Олександровича задоволено частково, визнано неправомірними дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2018 №56706253 та скасовано вказану постанову, в решті вимог скарги відмовлено;

- задовольняючи скаргу банку в частині визнання дій приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2018 №56706253 неправомірними та скасування цієї постанови, господарський суд виходив з того, що виконавчий документ (ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 у справі №904/2404/18) не відповідає вимогам ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а також з того, що приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону для усунення недоліків у цьому документі;

- при відмові в задоволенні скарги в частині зобов"язання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Олефіра О.О. повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання суд посилався на те, що 23.07.2018 приватний виконавець надіслав до суду виконавчий документ разом з постановою про закінчення вказаного вище виконавчого провадження;

- не погодившись з ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Олефір О.О. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить цю ухвалу скасувати і постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що в розумінні ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" застосування вказаної норми має місце у разі видачі виконавчого документа на виконання рішення господарського суду, яким вирішено спір по суті, про те, що на виконання ухвали про забезпечення позову виконавчий документ не видається, про те, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено повноваження суду на застосування як кількох заходів забезпечення позову так і на вжиття таких заходів щодо кількох осіб, у зв"зку з цим зазначення в ухвалі про забезпечення позову декількох осіб, яких ці заходи стосуються не може розглядатися як порушення вимог ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", про те, що, в даному випадку, стягувач звернувся до виконавця із заявою щодо відкриття виконавчого провадження відносно однієї особи щодо якої і було відкрито виконавче провадження, при цьому наявність двох боржників при виконанні одного рішення у даному випадку місця не має, а тому не порушує прав боржника, про те, що альтернативне зазначення назви підприємства боржника при співпадінні інших ідентифікуючих ознак також не можуть бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, про те, що скарга може бути задоволена судом виключно у разі порушення права заявника, про те, що аргументи, викладені у скарзі є спробою боржника ухилитися від виконання вимог виконавчого документу, про те, що твердження боржника відносно порушення його права приватним виконавцем як іпотекодержателя та заставодателя є необґрунтованими, оскільки такі права обмежені судом шляхом постановлення ухвали про забезпечення позову;

- відповідач-1 вважає ухвалу господарського суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що постановою суду апеляційної інстанції від 21.08.2018 у даній справі ухвалу суду першої інстанції від 12.06.2018 про забезпечення позову визнано протиправною та незаконною і в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено, на те, що предметом спору є дії скаржника при виконанні ухвали суду першої інстанції, яка була скасована, на те, що зі змісту ухвали суду від 12.06.2018 про забезпечення позову вбачається її невідповідність як виконавчого документа вимогам ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", на те, що цим Законом передбачено повернення виконавчого документу у разі невідповідності його вимогам останнього, на те, що відповідно до Господарського процесуального кодексу України ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, на те, що приватним виконавцем не спростовані висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі щодо вимог про зазначення сторін виконавчого провадження, на необґрунтованість посилань приватного виконавця щодо відсутності порушеного права відповідача-1, оскільки останній має законне право очікування належного виконання приватним виконавцем вимог Закону та належного забезпечення ним дотримання засад здійснення виконавчого провадження, а також на те, що право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій чи бездіяльності приватного виконавця передбачено Законом та Господарським процесуальним кодексом України, реалізація якого не перебуває у взаємозв"язку із ступенем допущеного виконавцем порушення;

- 13.11.2018 на адресу суду надійшли уточнення до апеляційної скарги, в яких приватний виконавець зазначив, що у тексті апеляційної скарги вірною назвою юридичної особи, яка подала скаргу на дії виконавця слід вважати акціонерне товариство "ВТБ Банк";

- позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином;

- відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання також не з"явився, про час та місце судового засідання відповідач-2 повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача 1, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 у справі №904/2404/18 заяву товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Укравто-запчастина" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково, вжито заходів до забезпечення позову товариства до публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"ВТБ Банк" та ТОВ" Салон-магазин "Алеко" шляхом:

1) заборони ПАТ"ВТБ Банк" вчиняти дії щодо звернення стягнення на наступне майно:

- належне ТОВ"Салон-магазин "Алеко" на праві власності нерухоме майно загальною площею 1312.7 кв.м, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Заводська, 5;

- належну ТОВ"Салон-магазн"Алеко" земельну ділянку площею 0.6286 га, кадастровий номер :05:009:0124, розташовану за вказаною вище адресою;

перелічене майно передано в іпотеку ПАТ"ВТБ Банк" на підставі іпотечного договору №200 від 31.05.2013, укладеного банком (іпотекодержателем) з ТОВ"Салон-магазин "Алеко" (іпотекодавцем) в забезпечення виконання зобов"язань ТОВ"Укравтозапчастина" (позичаль-ником) за кредитним договором №54 від 31.05.2013;

- належне ТОВ"Салон-магазин"Алеко" на праві власності вбудоване приміщення магазину загальною площею 1026.9 кв.м, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, вул.Київська, буд. 49;

вказане майно передано в іпотеку ПАТ"ВТБ Банк" на підставі іпотечного договору №247 від 12.06.2013, укладеного банком з ТОВ"Салон-магазин"Алеко" в забезпечення виконання зобов"язань ТОВ"Укравтозапчастина" за кредитним договором №54 від 31.05.2013;

- належну ТОВ"Укравтозапчастина" нежитлову будівлю "корпус №5" загальною площею 28558.2 кв.м, розташовану за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Шевченка, буд.109/13;

- комплекс нерухомості загальною площею 4409.1 кв.м, який знаходиться за адресою: Київська області, м.Березань, вул.Надринська, 25;

- комплекс (склад запасних частин і матеріалів) загальною площею 1393.2 кв.м, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул.Київська, 2;

- земельну ділянку, що належить ТОВ"Укравтозапчастина", кадастровий номер 531070000:01:056:0006, що розташована за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул.Київська, 2;

вказане майно передано в іпотеку ПАТ"ВТБ Банк" на підставі іпотечного договору №204 від 31.05.2013, укладеного банком з ТОВ"Укравтозапчастина" в забезпечення виконання зобов"язань останнього за кредитним договором №54 від 31.05.2013;

- на предмет застави "Трактори" у кількості 36 одиниць на загальну суму 32933399 грн. 27 коп. згідно з переліком, наведеним в ухвалі, які передані ТОВ"Укравто-запчастина" в заставу банку згідно з договором застави товарів в обороті №54/Z-4 від 31.05.2013, укладеного між ТОВ"Укравтозапчастина" та ПАТ"ВТБ Банк";

- на предмет застави "Товари в обороті" на суму 29178337 грн. 06 коп., які передані ТОВ"Укравтозапчастина" в заставу банку згідно з договором застави товарів в оброті №54/ Z від 31.05.2013;

- на предмет застави, яким є належне ТОВ"Укравтозапчастина" право вимоги здійснення поставки товару за контрактом №2012/03 від 30.09.2012, укладеним між ТОВ"Укравто-запчастина" та MAGNETON a.s., від якого товариство має право вимагати предмет застави на умовах, передбачених контрактом, оцінений на суму 148176704 грн.;

предмет застави переданий ТОВ"Укравтозапчастина" в заставу банку згідно з договором застави майнових прав №54/Z-2 від 31.05.2013, укладеним між ТОВ"Укравтозапчастина" та ПАТ"ВТБ Банк";

- на предмет застави, яким є належне ТОВ"Укравтозапчастина" право вимоги здійснення поставки товару за контрактом №UAZ-HYD 11/2012 від 22.11.2012, укладеним між ТОВ"Укравтозапчастина" та PPHU "HYDRAMET" Sp. z о.о., від якого товариство має право вимагати предмет застави, оцінений сторонами в сумі 51424241 грн.;

предмет застави переданий ТОВ"Укравтозапчастина" в заставу банку згідно з договором застави майнових прав №54/Z-2 від 31.05.2013, укладеним між ТОВ"Укравтозапчастина" та ПАТ"ВТБ Банк";

- на предмет застави, яким є належне ТОВ"Укравтозапчастина" право вимоги здійснення поставки товару за контрактом №112/05786206/01-1-1409-930 від 31.12.2013, укладеним між ТОВ"Укравтозапчастина" та Республіканським унітарним підприємством "Міський тракторний завод", від якого товариство має право вимагати предмет застави, оцінений сторонами на суму 34153800грн.;

предмет застави переданий ТОВ"Укравтозапчастина" банку згідно з договором застави майнових прав №54/Z-3 від 31.05.2013, укладеним ТОВ"Укравтозапчастина" та ПАТ"ВТБ Банк";

2) заборони ПАТ"ВТБ Банк" передавати права вимоги або вчиняти будь-які правочини, в результаті яких до третіх осіб може перейти право вимоги за договорами, які є предметом спору згідно з заявою ТОВ"Укравтозапчастина" про збільшення розміру позовних вимог №1-з від 11.06.2018;

3) заборони ПАТ"ВТБ Банк" вчиняти будь-які дії щодо стягнення грошових коштів з рахунків ТОВ"Укравтозапчастина", в тому числі, але не виключно накладати арешти на поточні рахунки товариства, списувати кошти, які знаходяться на його рахунках без отримання письмової згоди товариства;

4) заборони ТОВ"Салон-магазин "Алеко" передавати ПАТ"ВТБ Банк" в добровільному порядку належне йому наступне майно:

- нерухоме майно загальною площею 1312.17 кв.м, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Заводська, буд. 5;

- земельну ділянку площею 0.6286 га, кадастовий номер :05:009:0124, яка розташована за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Заводська, 5;

- вбудоване приміщення магазину, загальною площею 1026.9 кв.м, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, м.Вінниця, вул. Київська, буд. 49.

Стягувачем у вказаній ухвалі визначено: товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", боржником 1 - акціонерне товариство "ВТБ Банк", боржником 2 - товариство з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко".

04.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Олефіром О.О. на підставі заяви ТОВ"Укравтозапчастина" та ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 у справі №904/2404/18 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №56706253. Боржником у вказаній постанові зазначено публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", стягувачем - товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина".

18.07.2018 АТ"ВТБ Банк" подало скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Олефіра О.О., в якій просило визнати дії виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2018 №56706253 неправомірними, цю постанову скасувати та зобов"язати приватного виконавця повернути виконавчий документ (ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 по справі №904/2404/18) стягувачу без прийняття його до виконання.

Скарга банку мотивована тим, що приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ, який не відповідає вимогам ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, в ухвалі суду від 12.06.2018 зазначено двох боржників, а також застосовано різні найменування боржника по тексту ухвали.

За результатами розгляду скарги АТ"ВТБ Банк" господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) ? сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п.2 ч.1 ст.3 названого Закону відповідно цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, у тому числі, ухвал судів у господарських справах у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.4 Закону у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ст.339 Кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ч.2 ст.343 Кодексу передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо досліджуваної справи, то ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 про вжиття заходів забезпечення позову передбачає вжиття дій кількома боржниками, зокрема, публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко" та містить приписи по забороні вчиняти певні дії як публічному акціонерному товариству "ВТБ Банк" так і акціонерному товариству "ВТБ Банк".

За таких обставин вказана ухвала не відповідає вимогам ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв"язку з чим, приватний виконавець повинен був повернути останню стягувачу для усунення недоліків.

З огляду на викладене господарським судом зроблено правильний висновок про визнання неправомірними дій приватного виконавця з прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.07.2018 №56706253 по виконанню ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2018 у справі №904/2404/18.

При цьому господарським судом винесена ухвала від 19.07.2018 у даній справі, якою виправлено допущену описку в резолютивній частині ухвали суду від 12.06.2018, постановленої за результатами розгляду заяви ТОВ"Укравтозапчастина" про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом виключення речення: "Боржник 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Салон-магазин "Алеко", (49051, м.Дніпро, вул.Курсантська, буд.26-А, ).".

Також господарським судом правомірно було відмовлено в задоволенні вимог скарги банку в частині зобов"язання приватного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки згідно з постановою від 18.07.2018 виконавче провадження №56706253 було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" і цей документ разом з постановою виконавця повернуто на адресу господарського суду.

У цьому зв"язку ухвалу господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника про те, що в розумінні ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим документом є наказ господарського суду на виконання рішення, яким вирішено спір по суті та безпідставність застосування даної норми до ухвали про забезпечення позову колегією суддів визнані необґрунтованими.

Як зазначено вище, відповідно до п.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, у тому числі, таких виконавчих документів, як ухвал у господарських справах, у випадках, передбачених законом.

Посилання скаржника на те, що ухвала господарського суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження, а також на те, що стягувач звернувся з заявою щодо відкриття виконавчого провадження відносно однієї особи є безпідставними, оскільки не звільняють приватного виконавця від обов"язку проведення дій по відкриттю виконавчого провадження у повній відповідності з вимогами ч.ч.1, 2, 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст.255, 269, 270, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2018 у справі №904/2404/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 26.11.2018

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М.Подобєд