ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Справа № 923/722/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора-заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

позивача ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради, м.Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 116 181,10 грн. за договором оренди

за участю прокурора: Федоренко О. Б.;

представників сторін:

від позивача: уповноважений представник ОСОБА_2;

від відповідача: не прибув.

Прокурор-заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради (позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 77/29-18 від 31.07.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 116 181,10 грн. за договором оренди комунального майна міської територіальної громади № 1977 від 02.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.08.2018 відкрито провадження у справі № 923/722/18, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 04.09.2018.

З метою дотримання основних принципів здіснення правосуддя та для надання можливості учасникам провадження висловити свої правові позиції ухвалами суду від 04.09.2018 та 25.09.2018 розгляд справи відкладався.

Відповідач у призначені судові засідання не з'являвся, про причини неприбуття суд не повідомив та не надав документи визначені ухвалами суду про відкриття провадження та відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.08.2018 та ухвали суду про відкладення розгляду справи від 04.09.2018 та від 25.09.2018 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Херсон, вулиця Сиваська, буд. 22/117.

Ухвала Господарського суду Херсонської області від 16.08.2018 повернулася до Господарського суду Херсонської області з поштовою відміткою: "за закінченням встановленого строку зберігання " (а.с. 43-47).

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

За таких обставин сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що сторонами не надано визначені ухвалами суду документи у встановлені строки, відповідачем не подано до суду відзив на позов, позивачем відповіді на відзив, відтак сторони не скористалися наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, суд -

в с т а н о в и в:

Між ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд" (далі - орендар) 02.11.2018 укладено договір № 1977 оренди комунального майна (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення четвертого поверху, загальною площею 290,3 кв.м., будинку № 133-а по вул. І.Кулика в м.Херсоні, вартість яких визначено відповідно ло незалежної оцінки, виконаної ФОП ОСОБА_3 станом на 30.09.2017, і становить 1 028 545,20 грн.

В подальшому, на підставі додаткової угоди від 16.02.2018 до Договору було внесено зміни до п.1 Договору та викладеного його в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення четвертого поверху, загальною площею 290,3 кв.м., до складу якої входить приміщення: № 2- 28,9 кв.м., № 3 - 16,3 кв.м., № 7 - 17,2 кв.м., № 5 - 5,2 кв.м., № 6 - 11,2 кв.м., № 7 - 17,1 кв.м., № 8 - 17 кв.м., № 9 - 17 кв.м., № 10 - 16,8 кв.м., № 11 - 15,7 кв.м., № 12 - 14,1 кв.м., № 13 - 16,8 кв.м., № 14 - 16,8 кв.м., № 15 - 17 кв.м., № 25 - 5,7 кв.м., № 26 - 29 кв.м., № 27 - 4,1 кв.м., № 28 - 9,7 кв.м., № 29 - 2,5 кв.м., та частина приміщення №1 - 12,2 кв.м., згідно з поверховим планом будинку № 133-а по вул. І.Куликав м.Херсоні, вартість яких визначено відповідно до незалежної оцінки, виконаної ФОП ОСОБА_3 30.09.2017, і становить 1 028 545,20 грн.

Тобто, додатковою угодою до Договору конкретизовано предмет договору, а інші умови Договору залишилися незмінними.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього Договору та акта прийняття-передачі вказаного майна з орендодавцем.

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата визначається відповідно до положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду об'єктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішенням міської ради від 28.12.2011 № 499 і становить 214143,11 грн без врахування ПДВ за рік.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що орендна плата становить 17845,26 грн (базовий місяць - грудень 2017 року) згідно з рішенням міської ради від 28.12.2011 № 499 перераховується орендарем управлінню комунальної власності на р/р № 6900 УДКСУ в м.Херсоні, код 852010, , не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства.

Орендар зобов'язується своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (орендодавцю) орендну плату (п.5.2. Договору).

Цей Договір діє з 02.01.2018 і діє до 30.11.2020. Зміна або розірвання цього Договору можуть мати місце за погодженням сторін. Зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом одного місяця (п. 11.1, п. 11.2. Договору).

02.01.2018 ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради, як орендодавець, Департамент ЖКГ, як балансоутримувач та ТОВ "Будівельна компанія "Херсонбуд", як орендар, склали, підписали та скріпили своїми печатками акт прийняття - передачі об'єкта комунальної власності міської територіальної громади від балансоутримувача - суб'єкту підприємницької діяльності.

В порушення вищевказаних вимог Договору, ТОВ "Будівельна компанія "Херсонбуд", як орендар вищевказаного майна, обов'язку щодо сплати орендної плати за вказаним договором не виконав.

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість по орендній платі за період з 01.01.2018 по 09.08.2018 складає 111 632,68 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

02.07.2018 ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради було надіслано на юридичну адресу ТОВ "Будівельна компанія "Херсонбуд" повідомлення від 02.07.2018 № 1389-17/8, в якій відповідачу було запропоновано негайно, у 3-денний термін з дати отримання даного повідомлення погасити заборгованість. Однак, оскільки до теперішнього часу відповідачем не сплачено орендну плату, Прокурор-заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради вимушений звернутися до суду із вимогою про стягнення заборгованості в судовому порядку, посилаючись на ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України.

Відповідно до п.3.5. Договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 2-ох облікових ставок НБУ від суми заборгованості за весь час прострочення платежу.

За умовами п.8.2. Договору орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього Договору або його розірвання в разі погіршення стану орендованого майна, внаслідок неналежного використання або невиконання умов цього Договору.

В п. 10.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно з цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

За положеннями п. 10.2.Договору спори, що виникають у ході виконання цього Договору, вирішуються за згодою сторін. Якщо згоди не буде досягнуто, спір передається на розгляд до господарського суду.

Згідно із розрахунком позивача розмір пені складає 4 548,42 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Стаття 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Так, несплата відповідачем орендної плати за вище вказаним договором оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Таким чином, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2018 по 09.08.2018, яка складає 111 632,68 грн.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

В свою чергу невиконання зобов'язання або виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (невнесення відповідачем орендної плати) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов'язання, зокрема з боку відповідача.

При цьому слід зазначити, що чинним законодавством передбачено відповідальність орендаря за невиконання обов'язку щодо внесення орендної плати.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 Господарського кодексу України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов'язання за договором оренди щодо внесення орендної плати, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за період з 25.02.2018 по 25.07.2018 на суму боргу по орендній платі у кожному місяці, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у розрахунковий період. Дослідивши та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені в розмірі 4 548,42 грн, суд вважає обґрунтованими та арифметично правильними здійснені позивачем розрахунки з урахуванням діючої подвійної облікової ставки НБУ у обраний позивачем період прострочення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн, понесені прокуратурою херсонської області при подачі позову, покладаються на ТОВ "Будівельна компанія "Херсонбуд".

Під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення судом було зазначено дату виготовлення повного тексту рішення 12.11.2018 р. Враховуючи перебування судді Литвинової В.В. на лікарняному з 12.11.2018 р. по 21.11.2018 р. включно, - датою виготовлення повного тексту рішення зазначено іншу дату, ніж ту, яку було повідомлено під час оголошення вступної та резолютивної частини.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд" (73000, м.Херсон, вул.Сивавська, 22/117, , п/р № 6256 ПАТ КБ "Приватбанк" ХФ, код 352479) на користь ОСОБА_1 комунальної власності Херсонської міської ради (73000, м.Херсон, пр-т Ушакова, 37, , р/р № 6900 ГУДКУ Херсонської області, МФО 852010) суму заборгованості у розмірі 111 632,68 грн та пеню у розмірі 4 548,42 грн.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Херсонбуд" (73000, м.Херсон, вул.Сивавська, 22/117, , п/р № 6256 ПАТ КБ "Приватбанк" ХФ, код 352479) на користь Прокуратури Херсонської області (73000, м.Херсон, вул.Тираспільська, 5-а, , р/р № 2291, в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: КЕКВ 2800, повернення судового збору) судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 22.11.2018

Суддя В.В.Литвинова