номер провадження справи 22/69/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2018 Справа № 908/1668/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 368 від 26.12.2017 р.;

від відповідача не зявився;

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1668/18

за позовом: Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20) в особі ДТЕК Запорізька ТЕС (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 95)

до відповідача: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, пр-т Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376)

про стягнення 1440213,22 грн.

СУТЬ СПОРУ:

22.08.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 2466/1000 від 17.08.2018 р.) Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі ДТЕК Запорізька ТЕС до Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води № З138 від 08.04.2013 р. у розмірі 1008675,32 грн., з яких 999135,63 грн. основна заборгованість, 8143,64 грн. пеня, 1396,05 грн. 3 % річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1668/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.08.2018 р. позовну заяву прийнято суддею Ярешко О.В. до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1668/18 за правилами загального позовного провадження; справі присвоєний номер провадження 22/69/18; підготовче судове засідання призначено на 25.09.2018 р. о 10 год. 30 хв.

25.09.2018 р. на адресу суду від позивача надійшла заява (вих. № 2861/1000 від 21.09.2018 р.) про зміну предмету позову та зменшення ціни позову, відповідно до якої останній просить: зменшити розмір позовних вимог на 367347,05 грн. основної заборгованості; винести ухвалу, якою повернути позивачу судовий збір у розмірі 5510,21 грн., який перерахований платіжним дорученням від 15.08.2018 р. № 781099; змінити предмет позову з вимоги сплати основної заборгованості у розмірі 631788,58 грн. на вимогу сплати пені у розмірі 430463,76 грн., 3% річних у розмірі 79818,60 грн., інфляційних втрат у розмірі 121506,22 грн.; стягнути з відповідача пеню в сумі 438607,40 грн., 3 % річних в сумі 81214,65 грн., інфляційні втрати в сумі 121506,22 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на судовий збір у розмірі 9619,92 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України, про що зазначено в ухвалі від 25.09.2018 р.

25.09.2018 р. від позивача до суду надійшло письмове клопотання (вих. № 2868/1000 від 24.09.2018 р.) про повернення зайво сплаченої суми судового збору у розмірі 14973,48 грн., проте у судовому засіданні 25.09.2018 р. представник позивача не підтримав вказане клопотання, у звязку з чим воно не розглядалось судом.

У судовому засіданні 25.09.2018 р. представник позивача подав письмову заяву, в якій зазначив, що відмовляється від стягнення основної заборгованості у розмірі 999135,63 грн., збільшує розмір стягнення пені та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 430463,76 грн., збільшує розмір стягнення 3% річних та просить стягнути з відповідача 79818,60 грн. 3% річних, змінює предмет позову та додатково до позовних вимог просить стягнути інфляційні втрати у розмірі 121506,22 грн., судові витрати просить покласти на відповідача.

Вказана заява позивача не прийнята судом до розгляду, оскільки позивач не подав доказів направлення копії вказаної заяви відповідачу, про що зазначено в ухвалі від 25.09.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. відкладено підготовче засідання на 16.10.2018 р. о 12 год. 30 хв.

16.10.2018 р. на адресу суду від позивача надійшла заява вих. № 2975/1000 від 04.10.2018 р. в порядку приписів ст. 46 ГПК України, в якій останній зазначає, що уточнює заяву про зміну предмету позову та зменшення ціни позову від 21.09.2018 № 2861/1000 та заяву від 25.09.2018 р., що надана в судовому засіданні 25.09.2018 р. У поданій заяві позивач просить: зменшити розмір стягнення основної заборгованості та стягнути з відповідача основну заборгованість за серпень 2018 року в розмірі 798884,95 грн.; збільшити розмір стягнення пені та стягнути з відповідача пеню в сумі 430463,76 грн.; збільшити розмір стягнення 3% річних та стягнути з відповідача 3% річних в сумі 79818,60 грн.; змінити предмет позову та стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 121506,22 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2018 р. на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження до 26.11.2018 р. включно, відкладено підготовче засідання на 06.11.2018 р. об 11:30. Вказаною ухвалою зобовязано позивача надати правильно сформульовану заяву та розрахунки по кожній вимозі, зазначеній в поданій заяві вих. № 2975/1000 від 04.10.2018 р., у строк до 30.10.2018 р. надіслати правильно сформульовану заяву та вказані розрахунки по кожній вимозі на адресу відповідача, докази надіслання надати до матеріалів справи.

23.10.2018 р. на адресу суду від позивача надійшла заява вих. № 3121/1000 від 18.10.2018 р. з посиланням на ст. 46 ГПК України, за змістом якої останній просить: зменшити розмір стягнення основної заборгованості та стягнути з відповідача основну заборгованість за серпень 2018 року в сумі 798884,95 грн.; збільшити розмір стягнення пені та стягнути з відповідача пеню в сумі 438607,40 грн.; збільшити розмір стягнення 3% річних та стягнути з відповідача 3% річних в сумі 81214,65 грн.; змінити предмет позову та стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 121506,22 грн., судові витрати покласти на відповідача. До вказаної заяви позивач долучив розрахунок нарахованих санкцій та докази направлення даної заяви з додатками на адресу відповідача.

Вказана заява позивача прийнята судом до розгляду, про що зазначено в ухвалі від 06.11.2018 р.

Таким чином, предметом розгляду в даній справі є вимоги позивача про: стягнення з відповідача заборгованості за серпень 2018 року в сумі 798884,95 грн., пені в сумі 438607,40 грн., 3% річних в сумі 81214,65 грн. та інфляційних втрат в сумі 121506,22 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.11.2018 р. в порядку приписів п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України закрито підготовче провадження у справі № 908/1668/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.11.2018 року о 12:00.

У судовому засіданні 22.11.2018 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

У судове засідання 22.11.2018 р. зявився представник позивача.

Відповідно до ст. 222 ГПК України 22.11.2018 р. здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2018 року підтримав позовні вимоги, заявлені в заяві вих. № 3121/1000 від 18.10.2018 року.

Представник відповідача в судове засідання 22.11.2018 року не зявився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 14.11.2018 року ухвали суду від 06.11.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 22.11.2018 року представника відповідача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у звязку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору № З 138 про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води від 08.04.2013 року не здійснив оплату за теплову енергію та хімочищену воду за серпень 2018 року, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 798884,95 грн. При цьому позивач вказує, що відповідач порушив строк оплати послуг, наданих за період з серпня 2017 р. по жовтень 2017 р. та з січня 2018 р. по липень 2018 р., у звязку з чим просить стягнути з відповідача на підставі п. 8.4.2. договору пеню в сумі 438607,40 грн., а також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 81214,65 грн. та інфляційні втрати в сумі 121506,22 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго в особі ДТЕК Запорізька ТЕС посилається на ст. ст. 193, 222, 230 ГК України, ст. ст. 526, 527, 546, 551, 625 ЦК України та умови договору № З 138 про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води від 08.04.2013 року.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпроенерго, далі Теплопостачальна організація, та Комунальним підприємством Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, далі Споживач, був укладений договір № З 138 про надання послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води, далі Договір.

До вказаного Договору між сторонами були складені та підписані наступні додаткові угоди: додаткова угода № 1 від 29.11.2013 року, додаткова угода № 2 від 04.12.2014 року, додаткова угода № 3 від 02.02.2015 року, додаткова угода № 4 від 31.12.2015 року, додаткова угода від 12.05.2016 року, додаткова угода № 7 від 23.02.2017 року, додаткова угода № 8 від 15.12.2017 року.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання виробляти та безперервно постачати (за винятком нормативно встановлених перерв) Споживачу теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі в необхідних йому обсягах, відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства, а Споживач зобовязується оплачувати отриману теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води для підживлення теплової мережі за затвердженими тарифами в строки і на умовах, передбачених цим Договором. Сторони керуються Законом України «Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності» від 24.05.2012 р. № 4851-VI. Прогнозована кількість та обсяги теплової енергії зазначені в Додатках № 1 та № 2 до цього Договору.

Згідно з п. 3.1., 3.2. Договору, за фактично відпущену теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води в межах договірних величин, вказаних у Додатках № 1, 2 до цього Договору, Споживач сплачує Теплопостачальній організації за тарифами, діючими на дату укладення Договору, а саме:

- 1 Гкал теплової енергії 265,82 грн., у т.ч. ПДВ (постанова НКРЕ № 2246 від 28.11.2011);

- 1 тонна хімочищеної води 3,86 грн., у т.ч. ПДВ (калькуляція ДТЕК Запорізька ТЕС). Орієнтовна річна сума Договору складає 3 301 191,38 (три мільйона триста одна тисяча сто девяносто одна грн. 38 коп.), у т.ч. ПДВ 20% - 550 198,56 грн. При зміні тарифів на постачання теплової енергії компетентними державними установами України, нарахування за відпущену теплову енергію здійснюється з моменту введення нових тарифів. Про очікувану зміну тарифів на послуги теплопостачання Теплопостачальна організація письмово відповідно до п. 7.2.6. Договору повідомляє Споживачу за місяць, до їх можливого введення.

Пунктом 4.1. Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2015 року) сторони визначили, що кількість спожитих Споживачем теплової енергії та хімочищеної води визначається за показами комерційного приладу обліку КП «ПКВ» ЕМР, опломбованому у двосторонньому порядку, встановленому на трубопроводі зворотної мережної води від ДТЕК Запорізька ТЕС у районі ОП-3. Дата зняття Споживачем показань приладу обліку 25-те число поточного місяця. Дата надання даних на ДТЕК Запорізька ТЕС 26-те число поточного місяця або перший робочий день, наступний за днем зняття показань (якщо письмово не обумовлена інші дата). У випадках пошкодження та(або) неправильної роботи, а також у випадку необхідності повірки приладу обліку КП «ПКВ» ЕМР до відновлення його працездатності облік теплової енергії проводиться розрахунковим способом на підставі усереднених показань за попередні троє діб з коректуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря.

Умовами п. 4.2., 4.3. Договору сторони передбачили, що щомісячно, згідно даних, наданих Споживачем, Теплопостачальна організація складає акт про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води за формою Додатку № 5 та акт про кількість відпущеної хімочищеної води за формою Додатку № 6 у двох екземплярах та в строк до 3-го числа місяця, наступного за розрахунковим, направляє їх Споживачу для підписання. Споживач зобовязаний до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути Теплопостачальній організації акти про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води та про кількість відпущеної хімочищеної води, підписані зі своєї сторони та скріплені печаткою. У разі необґрунтованого неповернення Споживачем підписаного акта в строки, передбачені п. 4.2. або при необґрунтованій відмові від підписання актів, Теплопостачальна організація складає акти самостійно, за даними Споживача та один екземпляр актів в триденний строк направляє Споживачу для відома. Акти є первинними документами та підтверджують здійснення господарської операції з правом формування у Теплопостачальної організації доходу і дебіторської заборгованості, у Споживача витрат та кредиторської заборгованості.

Відповідно до п. 5.1. 5.3. Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2015 року) розрахунки за відпущену теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води проводяться в грошовій формі на рахунки ДТЕК Запорізька ТЕС відповідно до тарифів і вартості, що діють. Можливі інші форми розрахунків, що не суперечать чинному законодавству. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки за теплову енергію у вигляді хімочищеної гарячої води Споживач здійснює на підставі акту про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води (додаток 5 до цього Договору) та акту про кількість відпущеної хімочищеної води (додаток 6 до цього Договору).

Згідно з п. 6.2. Договору місце постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної води ДТЕК Запорізька ТЕС, м. Енергодар, Запорізька обл., в межах балансової належності, визначених Додатком № 3, 3/1 до цього Договору.

Умовами п. 7.1. Договору сторони визначили, що при виконанні умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, які не передбачені цим Договором, сторони зобовязуються керуватися калькуляцією ДТЕК Запорізька ТЕС про вартість хімочищеної гарячої води, тарифами, затвердженими НКРЕ України, Законами України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, Правилами технічної експлуатації електричних станцій і мереж, Положенням про Держенергонагляд, нормативними актами з питань користування і взаєморозрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Підпунктами 7.3.1, 7.3.3. п. 7.3. Договору передбачені обовязки Споживача, а саме: приймати надані послуги згідно з актами (додатки № 5 та № 6 до Договору) та виконувати умови і прядок оплати спожитої хімочищеної гарячої води в обємах і в строки, які передбачені розділом 5 цього Договору.

Згідно з п. 11.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 31.12.2015 року) договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Заяви сторін про закінчення дії Договору в матеріалах справи відсутні, а тому він є пролонгованим за приписами п. 11.1. Договору. Отже, умови договору є дійсними і на момент розгляду даного спору судом.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з серпня 2017 року по жовтень 2017 року, з січня 2018 року по серпень 2018 року позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води та хімочищеної води, а відповідач вказані послуги прийняв, що підтверджується підписаними між сторонами актами про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води та актами про кількість відпущеної хімочищеної води, а саме:

- актом про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.08.2017 року на 424357,70 грн.;

- актом про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.09.2017 року на 525690,68 грн.;

- актом про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.10.2017 року на 727115,83 грн.;

- актом № 01-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.01.2018 року на 1069993,55 грн.;

- актом № 02-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 28.02.2018 року на 1407080,81 грн.;

- актом № 03-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.03.2018 року на 1124175,67 грн.;

- актом № 04-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.04.2018 року на 881390,12 грн.;

- актом № 05-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.05.2018 року на 536444,39 грн.;

- актом № 06-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 30.06.2018 року на 637363,76 грн.;

- актом № 07-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.07.2018 року на 616683,56 грн.;

- актом № 08-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води від 31.08.2018 року на 509560,13 грн.;

- актом про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.08.2017 року на 199812,12 грн.;

- актом про кількість відпущеної хімочищеної води від 30.09.2017 року на 213401,21 грн.;

- актом про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.10.2017 року на 341667,29 грн.;

- актом № 01-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.01.2018 року на 341133,55 грн.;

- актом № 02-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 28.02.2018 року на 448761,84 грн.;

- актом № 03-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.03.2018 року на 467646,07 грн.;

- актом № 04-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 30.04.2018 року на 464682,67 грн.;

- актом № 05-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.05.2018 року на 293387,38 грн.;

- актом № 06-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 30.06.2018 року на 361771,87 грн.;

- актом № 07-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.07.2018 року на 350101,46 грн.;

- актом № 08-18 про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.08.2018 року на 289324,82 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач склав та підписав заяви про припинення зобовязання за договором № З 138 від 08.04.2013 року зарахуванням в порядку приписів ст. 601 ЦК України та ст. 203 ГК України, які направив відповідачу, а саме:

- заява № 8723/0810 від 31.12.2017 року, згідно з якою припинено зобовязання відповідача перед позивачем за актом від 31.08.2017 року за хімочищену воду на 184493,77 грн.;

- заява № 571/0810 від 28.02.2018 року, згідно з якою припинені зобовязання відповідача перед позивачем за актом від 31.08.2017 року за хімочищену воду на 15318,35 грн., та за актом від 30.09.2017 року за хімочищену воду на 194778,23 грн.;

- заява № 990/0810 від 31.03.2018 року, згідно з якою припинені зобовязання відповідача перед позивачем за актом від 30.09.2017 року за хімочищену воду на 18622,98 грн., та за актом від 31.10.2017 року за хімочищену воду на 120390,30 грн.;

- заява № 1235/0800 від 30.04.2018 року, згідно з якою припинено зобовязання відповідача перед позивачем за актом від 31.01.2018 року за хімочищену воду на 171047,29 грн.;

- заява № 1563/0810 від 31.05.2018 року, згідно з якою припинено зобовязання відповідача перед позивачем за актом від 31.01.2018 року за хімочищену воду на 124522,81 грн.

Таким чином, зобовязання відповідача щодо оплати вказаних актів припинилися зарахуванням зустрічних вимог на підставі заяв позивача.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами у справі були підписані акти звіряння розрахунків за Договором № З 138 від 08.04.2013 року, а саме:

- акт від 08.05.2018 року, згідно з яким відповідач повністю визнав наявність заборгованості з оплати послуг за актами за період з серпня 2017 року по квітень 2018 року за теплову енергію, за актами за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року за хімочищену воду;

- акт від 07.08.2018 року, згідно з яким відповідач повністю визнав наявність заборгованості з оплати послуг за актами за період з січня 2018 року по липень 2018 року за теплову енергію, за актами за період з січня 2018 року по липень 2018 року за хімочищену воду;

- акт № 11 від 10.09.2018 року, згідно з яким відповідач повністю визнав наявність заборгованості з оплати послуг за актами за період з березня 2018 року по серпень 2018 року за теплову енергію, за актами за період з березня 2018 року по серпень 2018 року за хімочищену воду.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, відповідач здійснив оплату наданих за Договором послуг за період з серпня 2017 року по липень 2018 року, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- банківською випискою за 16.05.2018 р. про оплату на 1898441,20 грн. за договором № З138 від 08.04.2013 р. згідно акту звірки № 5 від 08.05.2018 р.;

- банківською випискою за 10.08.2018 р. про оплату на 2971399,65 грн. за договором № З138 від 08.04.2013 р. згідно акту звірки № 8 від 07.08.2018 р.;

- банківською випискою за 17.09.2018 р. про оплату на 5733646,95 грн. за договором № З138 від 08.04.2013 р. згідно акту звірки № 11 від 10.09.2018 р.

Втім, відповідач свої зобовязання з оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води за серпень 2018 року не виконав, у звязку з чим за ним утворився борг в розмірі 798884,95 грн., який позивач і намагається стягнути.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобовязання щодо оплати актів за період з серпня 2017 року по липень 2018 року, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 16.12.2017 року по 17.09.2018 року в сумі 438607,40 грн. на підставі п. 8.4.2. Договору. Так, умовами вказаного пункту визначено, що у випадку порушення строків розрахунків за хімочищену гарячу воду Споживачем, якщо інше не передбачено законодавством, сплачується пеня у розмірі 0,1%, але не більше однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми, що належить до оплати, за кожен день прострочення платежу, але не більше 6 місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України, позивач вказує на прострочення грошового зобовязання з боку відповідача, в звязку з чим намагається стягнути з нього 3% річних за загальний період з 16.12.2017 року по 17.09.2018 року в сумі 81214,65 грн. та інфляційні втрати за загальний період з грудня 2017 року по липень 2018 року в сумі 121506,22 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким виступає теплова енергія та її види. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що учасниками судового процесу є субєкти господарювання, в розумінні ст. 55 ГК України, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми права, які регулюють питання постачання продукції теплової енергії, зокрема договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Так, згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тобто, положення про порядок оплати товару - теплової енергії, його ціни, порядку розрахунків потрібно брати із загальних положень, присвячених договору купівлі-продажу, а саме використовувати вимоги ст. ст. 655-697 ЦК України.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Відповідно до спеціальної норми права, передбаченої у статтях 24, 25 Закону України Про теплопостачання № 2633-IV від 02.06.2005 року споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, а також відповідних нормативно-правових актів. Статтями 13, 14, 21-22 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 року передбачені умови укладення договорів на теплопостачання.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не розрахувався з позивачем за послуги з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води за серпень 2018 року, а наявність заборгованості за договором в сумі 798884,95 грн. підтверджена підписаними між сторонами актами № 08-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води та про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.08.2018 року.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за договором щодо нездійснення оплати за послуги з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води за серпень 2018 року, а наявність заборгованості в сумі 798884,95 грн. підтверджена актами № 08-18 про кількість відпущеної теплової енергії у вигляді гарячої води та про кількість відпущеної хімочищеної води від 31.08.2018 року, згідно яких проводяться розрахунки між сторонами у справі. Відповідач доказів оплати заборгованості за договором станом на час розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За такими обставинами, позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго до Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 798884,95 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобовязання з оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води за період з серпня 2017 року по липень 2018 року з боку відповідача були виконані неналежним чином, з порушенням строку оплати, встановленого Договором.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобовязань з оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води, наданих в період з серпня 2017 року по липень 2018 року, нарахував відповідачу пеню за порушення строків оплати в розмірі однієї облікової ставки НБУ за загальний період з 16.12.2017 року по 17.09.2018 року в сумі 438607,40 грн. на підставі п. 8.4.2. Договору.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про її перерахунок, оскільки позивачем були допущені помилки при нарахуванні пені за актами від 31.10.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 30.06.2018 р., 31.07.2018 р. у звязку з безпідставним включенням дати оплати заборгованості в період прострочення. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства за порушення грошових зобовязань»). Суд з власної ініціативи здійснив перерахунок пені за допомогою програми Законодавство за актами, в яких були допущені помилки.

Пеня розрахована судом наступним чином:

1) на заборгованість за актом від 31.10.2017 року за жовтень 2017 року, строк оплати якої настав 29.11.2017 року, прострочка виникла з 30.11.2017 року, оплата якого була здійснена 16.05.2018 року

- за період з 16.12.2017 року по 15.05.2018 року (151 день прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 727115,83 грн. пеня складає 48398,02 грн.;

2) на заборгованість за актом від 31.10.2017 року за жовтень 2017 року, строк оплати якої настав 29.11.2017 року, прострочка виникла з 30.11.2017 року, оплата якого була здійснена 31.03.2018 року на підстави заяви про залік на суму 120390,30 грн., 16.05.2018 року в сумі 221276,99 грн.

- за період з 16.12.2017 року по 30.03.2018 року (105 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 341667,29 грн. пеня складає 15421,83 грн.;

- за період з 31.03.2018 року по 15.05.2018 року (46 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 221276,99 грн. пеня складає 4740,78 грн.;

3) на заборгованість за актом № 01-18 від 31.01.2018 року за січень 2018 року, строк оплати якої настав 27.02.2018 року, прострочка виникла з 28.02.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 1069993,55 грн. пеня складає 54232,55 грн.;

4) на заборгованість за актом № 01-18 від 31.01.2018 року за січень 2018 року, строк оплати якої настав 27.02.2018 року, прострочка виникла з 28.02.2018 року, оплата якого була здійснена 30.04.2018 року на підстави заяви про залік на суму 171047,29 грн., 31.05.2018 року на підстави заяви про залік на суму 124522,81 грн., 10.08.2018 року в сумі 45563,45 грн.

- за період з 24.04.2018 року по 29.04.2018 року (6 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 341133,55 грн. пеня складає 953,30 грн.;

- за період з 30.04.2017 року по 30.05.2018 року (31 день прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 170086,26 грн. пеня складає 2455,77 грн.;

- за період з 31.05.2018 року по 09.08.2018 року (71 день прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 45543,45 грн. пеня складає 1523,52 грн.;

5) на заборгованість за актом № 02-18 від 28.02.2018 року за лютий 2018 року, строк оплати якої настав 30.03.2018 року, прострочка виникла з 31.03.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 1407080,81 грн. пеня складає 71317,79 грн.;

6) на заборгованість за актом № 02-18 від 28.02.2018 року за лютий 2018 року, строк оплати якої настав 30.03.2018 року, прострочка виникла з 31.03.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 448761,84 грн. пеня складає 22745,46 грн.;

7) на заборгованість за актом № 06-18 від 30.06.2018 року за червень 2018 року, строк оплати якої настав 30.07.2018 року, прострочка виникла з 31.07.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.08.2018 року по 16.09.2018 року (47 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 637363,76 грн. пеня складає 14449,82 грн.;

8) на заборгованість за актом № 06-18 від 30.06.2018 року за червень 2018 року, строк оплати якої настав 30.07.2018 року, прострочка виникла з 31.07.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.08.2018 року по 16.09.2018 року (47 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 361771,87 грн. пеня складає 8201,81 грн.;

9) на заборгованість за актом № 07-18 від 31.07.2018 року за липень 2018 року, строк оплати якої настав 30.08.2018 року, прострочка виникла з 31.08.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 616683,56 грн. пеня складає 4815,20 грн.;

10) на заборгованість за актом № 07-18 від 31.07.2018 року за липень 2018 року, строк оплати якої настав 30.08.2018 року, прострочка виникла з 31.08.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) одна облікова ставка НБУ від суми 350101,46 грн. пеня складає 2733,67 грн.

Розрахунок пені за актами від 31.08.2017 року, 30.09.2017 року, 31.03.2018 року, 30.04.2018 року, 31.05.2018 року виконаний у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов Договору.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума пені за прострочення оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води становить 433028,47 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про стягнення з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради пені підлягають задоволенню частково в сумі 433028,47 грн.

Оскільки мало місце прострочення виконання відповідачем зобовязань з оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 16.12.2017 року по 17.09.2018 року в сумі 81214,65 грн. та інфляційні втрати за загальний період з грудня 2017 року по липень 2018 року в сумі 121506,22 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем були допущені помилки при нарахуванні 3% річних за актами від 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., 31.10.2017 р., 31.01.2018 р., 28.02.2018 р., 31.07.2018 р. у звязку з безпідставним включенням дати оплати заборгованості в період прострочення. Крім того при розрахунку 3% річних за актами за червень 2018 року позивачем невірно визначено кількість днів прострочення. Суд з власної ініціативи здійснив перерахунок 3% річних за допомогою програми Законодавство за актами, в яких були допущені помилки.

3% річних розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість за актом від 31.08.2017 року за серпень 2017 року, строк оплати якої настав 29.09.2017 року, прострочка виникла з 30.09.2017 року, оплата якого була здійснена 16.05.2018 року

- за період з 16.12.2017 року по 15.05.2018 року (151 день прострочення) від суми 424357,70 грн. 3% річних складають 5266,69 грн.;

2) розрахунок 3% річних на заборгованість за актом від 31.08.2017 року за серпень 2017 року в сумі 199812,12 грн. виконаний у відповідності до вимог чинного законодавства України;

3) на заборгованість за актом від 30.09.2017 року за вересень 2017 року, строк оплати якої настав 30.10.2017 року, прострочка виникла з 31.10.2017 року, оплата якого була здійснена 16.05.2018 року

- за період з 16.12.2017 року по 15.05.2018 року (151 день прострочення) від суми 525690,68 грн. 3% річних складають 6524,33 грн.;

4) розрахунок 3% річних на заборгованість за актом від 30.09.2017 року за вересень 2017 року в сумі 213401,21 грн. виконаний у відповідності до вимог чинного законодавства України;

5) на заборгованість за актом від 31.10.2017 року за жовтень 2017 року, строк оплати якої настав 29.11.2017 року, прострочка виникла з 30.11.2017 року, оплата якого була здійснена 16.05.2018 року

- за період з 16.12.2017 року по 15.05.2018 року (151 день прострочення) від суми 727115,83 грн. 3% річних складають 9024,20 грн.;

6) на заборгованість за актом від 31.10.2017 року за жовтень 2017 року, строк оплати якої настав 29.11.2017 року, прострочка виникла з 30.11.2017 року, оплата якого була здійснена 31.03.2018 року на підстави заяви про залік на суму 120390,30 грн., 16.05.2018 року в сумі 221276,99 грн.

- за період з 16.12.2017 року по 30.03.2018 року (105 днів прострочення) від суми 341667,29 грн. 3% річних складають 2948,64 грн.;

- за період з 31.03.2018 року по 15.05.2018 року (46 днів прострочення) від суми 221276,99 грн. 3% річних складають 836,61 грн.;

7) на заборгованість за актом № 01-18 від 31.01.2018 року за січень 2018 року, строк оплати якої настав 27.02.2018 року, прострочка виникла з 28.02.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) від суми 1069993,55 грн. 3% річних складають 9498,02 грн.;

8) на заборгованість за актом № 01-18 від 31.01.2018 року за січень 2018 року, строк оплати якої настав 27.02.2018 року, прострочка виникла з 28.02.2018 року, оплата якого була здійснена 30.04.2018 року на підстави заяви про залік на суму 171047,29 грн., 31.05.2018 року на підстави заяви про залік на суму 124522,81 грн., 10.08.2018 року в сумі 45563,45 грн.

- за період з 24.04.2018 року по 29.04.2018 року (6 днів прострочення) від суми 341133,55 грн. 3% річних складають 168,23 грн.;

- за період з 30.04.2018 року по 30.05.2018 року (31 день прострочення) від суми 170086,26 грн. 3% річних складають 433,37 грн.;

- за період з 31.05.2018 року по 09.08.2018 року (71 день прострочення) від суми 45543,45 грн. 3% річних складають 265,77 грн.;

9) на заборгованість за актом № 02-18 від 28.02.2018 року за лютий 2018 року, строк оплати якої настав 30.03.2018 року, прострочка виникла з 31.03.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) від суми 1407080,81 грн. 3% річних складають 12490,25 грн.;

10) на заборгованість за актом № 02-18 від 28.02.2018 року за лютий 2018 року, строк оплати якої настав 30.03.2018 року, прострочка виникла з 31.03.2018 року, оплата якого була здійснена 10.08.2018 року

- за період з 24.04.2018 року по 09.08.2018 року (108 днів прострочення) від суми 448761,84 грн. 3% річних складають 3983,53 грн.;

11) на заборгованість за актом № 06-18 від 30.06.2018 року за червень 2018 року, строк оплати якої настав 30.07.2018 року, прострочка виникла з 31.07.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) від суми 637363,76 грн. 3% річних складають 838,18 грн.;

12) на заборгованість за актом № 06-18 від 30.06.2018 року за червень 2018 року, строк оплати якої настав 30.07.2018 року, прострочка виникла з 31.07.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) від суми 361771,87 грн. 3% річних складають 475,75 грн.;

13) на заборгованість за актом № 07-18 від 31.07.2018 року за липень 2018 року, строк оплати якої настав 30.08.2018 року, прострочка виникла з 31.08.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) від суми 616683,56 грн. 3% річних складають 810,98 грн.;

14) на заборгованість за актом № 07-18 від 31.07.2018 року за липень 2018 року, строк оплати якої настав 30.08.2018 року, прострочка виникла з 31.08.2018 року, оплата якого була здійснена 17.09.2018 року

- за період з 01.09.2018 року по 16.09.2018 року (16 днів прострочення) від суми 350101,46 грн. 3% річних складають 460,41 грн.

Розрахунок 3% річних за актами від 31.08.2017 року (сума акту 199812,12 грн.), 30.09.2017 року (сума акту 213401,21 грн.), 31.03.2018 року, 30.04.2018 року, 31.05.2018 року здійснений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума 3% річних за прострочення оплати послуг з постачання теплової енергії у вигляді хімочищеної гарячої води становить 77617,72 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про стягнення з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 77617,72 грн.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат, суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивачем були допущені помилки, а саме інфляційні витрати нараховані за місяці, в які відповідачем здійснена повна оплата боргу.

Інфляційні втрати за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобовязання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, і коли строк виконання зобовязання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобовязання після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом з власної ініціативи здійснено перерахунок суми інфляційних витрат за допомогою програми Законодавство, а саме:

1) за актом від 31.08.2017 року на суму 199812,12 грн., строк оплати якого настав 29.09.2017 року, прострочка виникла з 30.09.2017 року, з врахуванням здійснених відповідачем оплат: 31.12.2017 року в сумі 184493,77 грн., 28.02.2018 року в сумі 15318,35 грн.

- за грудень 2017 року інфляційні витрати на суму 199812,12 грн. не можуть нараховуватись, оскільки 31.12.2017 року відбулось часткове погашення боргу, відтак період прострочення боргу в сумі 199812,12 грн. з врахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати складав менше місяця;

- за період з грудня 2017 року по січень 2018 року від суми 15318,35 грн. інфляційні витрати складають 385,26 грн.;

- за лютий 2018 року інфляційні витрати на суму 15318,35 грн. не можуть нараховуватись, оскільки 28.02.2018 року відбулось погашення боргу, відтак період прострочення боргу в сумі 15318,35 грн. з врахуванням здійсненої відповідачем оплати складав менше місяця;

2) за актом від 30.09.2017 року на суму 213401,21 грн., строк оплати якого настав 30.10.2017 року, прострочка виникла з 31.10.2017 року, з врахуванням здійсненої відповідачем оплати: 28.02.2018 року в сумі 194778,23 грн., 31.03.2018 року в сумі 18622,98 грн.

- за період з грудня 2017 року по січень 2018 року від суми 213401,21 грн. інфляційні витрати складають 5367,04 грн.;

- за лютий 2018 року інфляційні витрати на суму 213401,21 грн. не можуть нараховуватись, оскільки 28.02.2018 року відбулось часткове погашення боргу, відтак період прострочення боргу в сумі 213401,21 грн. з врахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати складав менше місяця;

- за лютий 2018 року від суми 18622,98 грн. інфляційні витрати складають 167,61 грн.;

- за березень 2018 року інфляційні витрати на суму 18622,98 грн. не можуть нараховуватись, оскільки 31.03.2018 року відбулось погашення боргу, відтак період прострочення боргу в сумі 18622,98 грн. з врахуванням здійсненої відповідачем оплати складав менше місяця;

3) за актом від 31.10.2017 року на суму 341667,29 грн., строк оплати якого настав 29.11.2017 року, прострочка виникла з 30.11.2017 року, з врахуванням здійсненої відповідачем оплати: 31.03.2018 року в сумі 120390,30 грн., 16.05.2018 року в сумі 221276,99 грн.

- за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року від суми 341667,29 грн. інфляційні витрати складають 11745,27 грн.;

- за період з березня 2018 року по квітень 2018 року від суми 221276,99 грн. інфляційні витрати складають 4223,74 грн.;

- за травень 2018 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки 16.05.2018 року відбулось повне погашення боргу, відтак період прострочення з врахуванням здійсненої відповідачем оплати складав менше місяця.

4) за актом № 03-18 від 31.03.2018 року на суму 1124175,67 грн., строк оплати якого настав 29.04.2018 року, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк оплати настав 30.04.2018 року, прострочка виникла з 01.05.2018 року, оплата акту була здійснена 17.09.2018 року

- за квітень 2018 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки строк оплати акта настав 30.04.2018 року, тобто у квітні 2018 року не було прострочення оплати;

- за період з травня 2018 року по серпень 2018 року від суми 1124175,67 грн. інфляційні витрати складають «-7869,23 грн.», тобто 0,00 грн.;

5) за актом № 03-18 від 31.03.2018 року на суму 467646,07 грн., строк оплати якого настав 29.04.2018 року, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк оплати настав 30.04.2018 року, прострочка виникла з 01.05.2018 року, оплата акту була здійснена 17.09.2018 року

- за квітень 2018 року інфляційні витрати не можуть нараховуватись, оскільки строк оплати акта настав 30.04.2018 року, тобто у квітні 2018 року не було прострочення оплати;

- за період з травня 2018 року по серпень 2018 року від суми 467646,07 грн. інфляційні витрати складають «-3273,52 грн.», тобто 0,00 грн.

Розрахунок інфляційних витрат за актами від 31.08.2017 року (сума акту 424357,70 грн.), від 30.09.2017 року (сума акту 525690,68 грн.), від 31.10.2017 року (сума акту 727115,83 грн.), від 31.01.2018 року (сума акту 1069993,55 грн.) здійснений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду загальна сума інфляційних витрат складає 113586,50 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго про стягнення з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 113586,50 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго до Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, , на користь Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20, , в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго, 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 95, , заборгованість в сумі 798884 (сімсот девяносто вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 95 коп., пеню в сумі 433028 (чотириста тридцять три тисячі двадцять вісім) грн. 47 коп., 3% річних в сумі 77617 (сімдесят сім тисяч шістсот сімнадцять) грн. 72 коп., інфляційні витрати в сумі 113586 (сто тринадцять тисяч пятсот вісімдесят шість) грн. 50 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 21346 (двадцять одна тисяча триста сорок шість) грн. 77 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго до Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради відмовити.

Повне рішення складено 23.11.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко