РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2018Справа №910/13727/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий Капітал"

про відшкодування шкоди 47 687,18 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий Капітал" про стягнення 47 687,18 грн., з яких 44 017,53 грн. сума страхового відшкодування, 1 197,52 грн. - 3% річних, 2 472,13 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою суду від 18.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/13727/18, розгляд справи призначено на 27.11.2018, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/13727/18 у порядку спрощеного позовного провадження.

Представники сторін в судове засідання призначене на 27.11.2018 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, прим. 36.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (019), що свідчить про те, що відповідач 29.10.2018 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, і мав достатньо часу для подання відзиву та заперечень у разі їх наявності.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, за встановлених обставин справи відповідач належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (далі - страховик, позивач) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір №370011/4640/0000066 від 28.11.2016 добровільного страхування наземного транспорту, «Пряме врегулювання», відповідно до якого позивач застрахував транспортний засіб «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

20.06.2017 о 18 год. 00 хв., у м. Києві, на перехресті вул. Саратовська та вул. Ружинська, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo Panorama» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу автомобілю марки «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункти 16.11 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України.

Постановою Шевченківського районного суду міста Київа від 02.08.2017 (справа №761/23859/17, н/п №3/761/5394/2017) ОСОБА_2 за вчинення вказаного ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" згідно з договором страхування №370011/4640/0000066 від 28.11.2016.

Відповідно до Звіту СПД ОСОБА_3 № 01-30/06-2 про оцінку автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 30.06.2017, визначено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власникові транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в ДТП склала 44 517,53 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає - 0,5562.

Позивачем на підставі страхового акту №00228335 від 20.07.2017 за платіжними дорученнями № 030696 від 25.07.2017 на суму 44 517,53 грн. було виплачено страхове відшкодування, враховуючи франшизи по договору, всього у розмірі 44 517,53 грн.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 44 517,53 грн., які відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

Відповідно до Звіту СПД ОСОБА_3 № 01-30/06-2 про оцінку автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 30.06.2017, визначено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власникові транспортного засобу в результаті його пошкодження в ДТП склала 44 517,53 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає - 0,5562.

Відповідно до договору страхування №370011/4640/0000066 від 28.11.2016 добровільного страхування наземного транспорту, «Пряме врегулювання» було здійснено виплату страхового відшкодування, у розмірі 44 517,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням від № 030696 від 25.07.2017, копія якого долучена до матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/002576952 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 Цивільного кодексу України, суд вказує на те, що на відповідачеві за полісом № АК/002576952 лежить обов'язок відшкодувати за спірним страховим випадком 44 517,53 грн. ( - 500,00 грн. франшиза).

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі 44 017,53 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 1197,52 грн. 3% річних та 2 472,13 грн. індексу інфляції за період з 08.11.2017 по 04.10.2018 суд відзначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 03.08.2018 звернувся до відповідача з Заявою №20174, яку відповідач отримав 08.08.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштого відправлення. Однак до цього часу відповідач добровільно не відшкодував шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

При цьому судом взято до уваги, що заяву на виплату страхового відшкодування відповідач отримав 08.08.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Граничний строк для здійснення страхової виплати за полісом є 07.11.2017.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України №1961 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов'язання відповідачем вимагати сплати останнім 3% річних від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1 197,52 грн. та 2472,13 грн. індексу інфляції.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, в розмірі 47 687,18 грн.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий Капітал" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, прим. 36, ідентифікаційний код 32206908) на Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) 44 017 (сорок чотири тисячі сімнадцять) грн. 53 коп. страхового відшкодування, 2 472 (дві тисячі чотириста сімдесят два) грн. 13 коп. індексу інфляції, 1 197 (одна тисяча сто дев'яносто сім) грн. 52 коп. 3% річних 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено30.11.2018

Суддя І.І. Борисенко