ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1344/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/1344/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Південь"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т"

про стягнення 552 278,14 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 04.07.2018р. №04/07-18

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ТОВ "ОСОБА_1 Південь" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ "Сагітта-Т" 552 278,14 грн., з яких: 514 931,84 грн. - борг, 4239,08 грн. - збитки завдані інфляцією, 2684,90 грн. - 3% річних, 30422,32 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки з відстроченням платежу №18/12 від 18.12.2017р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Позивач у судовому засіданні 19.11.2018р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив та відзив на позов у вставлений судом строк не надав.

При цьому, судові ухвали про відкриття провадження у справі, про відкладення підготовчого засідання, про продовження строку проведення підготовчого засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами звязку з відміткою «організація відсутня».

Отже, із врахуванням строку розгляду справи, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.11.2018р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справ та заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

18.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Південь" (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (Покупець, відповідач) укладений договір поставки з відстроченням платежу №18/12, згідно з яким Постачальник зобовязується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору товаром за даним договором є товари, вказані в узгодженому сторонами Прейскуранті (Специфікаціях), які є невідємними частинами даного договору. В Прейскуранті (Специфікації) вказується перелік товарів, які поставляються, та ціни на них.

Згідно з п.3.1 договору поставка товару здійснюється на умовах DDP склад Покупця (в інтерпретації Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010) однією або кількома партіями у відповідності до специфікацій та накладних, які складаються на кожну таку партію. За узгодженням сторін отримувачем товару за даним договором може бути третя особа.

Відповідно до 3.4 договору Постачальник зобовязується поставляти кожну окрему партію товару протягом 3 календарних днів з моменту отримання узгодженої заявки Покупця, якщо в такій заявці не вказана більш пізня дата поставки.

Згідно з п.4.1 договору оплату кожної окремої партії товару (визначеної у накладній) по даному договору Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості даної партії товару на поточний рахунок Постачальника протягом 60 календарних днів з моменту її отримання.

Відповідно до п.4.4 договору Покупець не оплачує товар, який підлягає поверненню (неякісний, бракований, з закінченим строком придатності або реалізації/ зі строками придатності або реалізації відповідно до п.3.13 даного договору).

Згідно з п.5.2 договору кожна зі сторін за кожен день прострочення виконання будь-яких своїх зобовязань, які випливають з даного договору, сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за весь час такого прострочення, а також понад це компенсує будь-які прямі та непрямі збитки, які підтверджені документально, які викликані таким простроченням. Для Постачальника пеня нараховується від вартості партії товару, в період поставки якої виникло порушення договору, а для Покупця від суми простроченого платежу.

Відповідно до п.7.1 договору даний договір укладений на невизначений строк та діє до його припинення за згодою сторін або на підставах, визначених діючим законодавством.

Також господарським судом встановлено, що у період з 27.12.2017р. по 19.04.2018р. позивач поставив відповідачу товар суму 595 509,25 грн., що підтверджується наявними у справі видатковими накладними.

В свою чергу відповідач частину товару на загальну суму 9377,41 грн. повернув позивачу, що підтверджується відповідними накладними на повернення товару від покупця.

23.03.2018р. між сторонами укладено угоду про залік взаємних зустрічних вимог, згідно з якою сторони домовились провести залік взаємних зустрічних вимог за наступними договорами:

- за договором №18/12 від 18.12.2017р. «договір поставки», в який Покупець ТОВ «Сагітта-Т» є боржником, а ТОВ «ОСОБА_1 Південь» є відповідно кредитором. Боргові зобовязання числяться за поставки товару на дату взаємозаліку;

- за додатком до договору поставки №02/18 від 18.12.2017р., Замовник ТОВ «ОСОБА_1 Південь» є боржником, а Виконавець ТОВ «Сагітта-Т» є кредитором. Боргові зобовязання числяться за послуги, згідно рахунків та підписаних сторонами актів надання послуг.

Залік (припинення боргових зобовязань) по вищевказаним зустрічним однорідним вимогам, строк яких настав, робиться на загальну суму 1200 грн. з моменту підписання цієї угоди, сторони не вважають себе повязаними будь-якими зобовязаннями, які нараховані (припинені) даною угодою.

Також відповідачем здійснено оплату поставленого позивачем товару в сумі 70 000 грн., а саме 28.02.2018р. відповідач оптатив позивачу 30000 грн. та 02.04.2018р. відповідач оплатив позивачу 40000 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку позивача.

Залишок вартості товару відповідачем оплачено не було. Загальна сума заборгованості відповідача з оплати поставленого товару перед позивачем за договором поставки з відстроченням платежу №18/12 від 18.12.2017р. становить 514 931,84 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір поставки з відстроченням платежу №18/12 від 18.12.2017р., згідно з яким позивач зобовязався поставити товар, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити цей товар протягом 60 календарних днів з моменту його отримання.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідачем неналежним чином виконувались свої зобовязання за договором поставки з відстроченням платежу №18/12 від 18.12.2017р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у сумі 514 931,84 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують його наявність відповідач до суду не надав.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних за загальний період з 26.02.2018р. по 25.06.2018р. становить 2684,90 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції, згідно з яким розмір індексу інфляції за загальний період з 26.02.2018р. по 25.06.2018р. становить 4239,08 грн., господарським судом встановлено невідповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, а саме встановлено, що позивачем не враховано рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені Верховним Судом України у листі від 03.04.1997р. №62-97р.

За таких обставин, господарський судом здійснений розрахунок індексу інфляції, згідно з яким розмір індексу інфляції за період березня 2018року по червень 2018р. становить 2643,59 грн.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних задовольняються господарським судом частково в сумі 2643,59 грн.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п.5.2 укладеного між сторонами договору передбачено, що за порушення строків оплати поставленого товару відповідач зобовязаний виплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір пені за загальний період з 26.02.2018р. по 25.06.2018р. становить 30422,32 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Південь".

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на обидві сторони у справі пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Південь" задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (65072, м. Одеса, вул.. Святослава Ріхтера, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Південь" (54037, м. Миколаїв, вул. 295 Стрілецької дивізії, 79-В, ) основний борг у розмірі 514 931 (пятсот чотирнадцять тисяч девятсот тридцять одна) грн. 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 59 коп., 3% річних у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 90 коп., пеню у розмірі 30422 (тридцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 8260 (вісім тисяч двісті шістдесят) грн. 24 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 27 листопада 2018 р.

Суддя Г.Є. Смелянець