РІШЕННЯ

19 листопада 2018 року Справа № 913/452/18

Провадження №19/913/452/18

Розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (юридична адреса: квартал Гайового, 35 А, м. Луганськ, 91021; адреса для листування: вул. Енергетиків, 1 А, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

до Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради (вул. Менделєєва, 49, м. Рубіжне, Луганська область, 93000)

про стягнення 2266805 грн 02 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Григор`єв О.М., представник за довіреністю №7 від 01.01.2018;

від відповідача - представник не прибув

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 1783547 грн 53 коп., інфляційних втрат у розмірі 312592 грн 98 коп. та 3 % річних у розмірі 106130 грн 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №71-2 від 01.03.2013 стосовно повної та своєчасної оплати рахунків.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.09.2018 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 25.10.2018.

Ухвалою суду від 25.10.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 07.11.2018.

Позивач у заяві №08/04-15 від 05.11.2018 про збільшення розміру позовних вимог просив: стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 1686530 грн 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 428405 грн 60 коп. та 3 % річних у розмірі 151868 грн 85 коп.; повернути надмірно сплачену суму судового збору.

Зазначена заява прийнята судом до розгляду. Розгляд справи здійснювався з урахуванням цих змін.

Ухвалою суду від 07.11.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 19.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 19.11.2018 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 19.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представникаів сторін, господарський суд зазначає наступне.

01.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради укладено договір про постачання електричної енергії №71-2, за умовами п.1.1 якого постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною дозволеною потужністю 4063,0 кВт, величини якої по кожному об'єкту зазначені у додатку до договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пп.2.3.4 п.2.3 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами, встановленими відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та здійснювати інші платежі згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків".

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність у порядку, визначеному чинним законодавством України (п.4.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.3 договору).

Відповідно до п.8 додатку "Порядок розрахунків" розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Розрахунок за необліковану електроенергію споживач здійснює на підставі наданого постачальником рахунку протягом 30 календарних днів, починаючи з наступного дня після його отримання. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір про постачання електричної енергії №71-2 від 01.03.2013 є договором енергопостачання, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно із ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.8 додатку "Порядок розрахунків" до договору сторони передбачили, що розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Розрахунок за необліковану електроенергію споживач здійснює на підставі наданого постачальником рахунку протягом 30 календарних днів, починаючи з наступного дня після його отримання. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Факт поставки відповідачеві електроенергії за договором про постачання електричної енергії №71-2 від 01.03.2013 підтверджується матеріалами справи, зокрема, актами прийняття - передавання товарної продукції та виставленими рахунками.

Ураховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії №71-2 від 01.03.2013 за спожиту активну електроенергію за період грудень 2017 року, квітень - липень 2018 року в сумі 1686530 грн 57 коп. та про їх задоволення (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог №08/04-15 від 05.11.2018).

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 02.12.2017 по 01.11.2018 в сумі 151868 грн 85 коп. та інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року в сумі 428405 грн 60 коп. суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Підпунктом 1.9 п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Частиною 5 ст.254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3 % річних у розмірі 151868 грн 85 коп. за період з 02.12.2017 по 01.11.2018, судом встановлено, що він є арифметично вірним, зробленим відповідно до приписів діючого законодавства, у зв'язку з чим вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню судом повністю.

Підпунктом 3.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, господарський суд прийшов до висновку про те, що він є арифметично неправильним.

Водночас, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що розрахунок позивача є невірним та навести власний розрахунок інфляційних втрат, зроблений за допомогою програми "Законодавство":

№ і дата рахунку-фактуриСтрок оплатиСума заборгованості, в грн.Часткова оплата, грн.Період нарахування Сума інфляції, грн.
71-2-РБ/4/1 від 04.05.2016по 12.05.,27240762,90 26.12.2016
316111,37 Листопад 2017 - вересень 201824096,99
71-2-РБ/5/1 від 01.06.2016По 08.06.,46 Листопад 2017 - вересень 201844524,58
71-2-РБ/6/1 від 01.07.2016По 07.07.,24 Листопад 2017 - вересень ,51
71-2-РБ/7/1 від 01.08.2016По 08.08.,17 Листопад 2017 - вересень 201849168,23
71-2-РБ/8/1 від 01.09.2016По 08.09.,01290829,65 03.04.2017
283086,36102384,52 11.05.2017
180701,84 Листопад 2017 - вересень 201813774,80
71-2-РБ/4/1 від 03.05.2017По 12.05.,52 Листопад 2017 - вересень 201852829,71
71-2-РБ/5/1 від 01.06.2017По 09.06.,54 Листопад 2017 - вересень 201848578,93
71-2-РБ/6/1 від 03.07.2017 По 10.07.,07 2426,47
- 2,62 25422,10
581931,4537230,92 30.03.2018Листопад 2017 - лютий 2018
544700,53 Березень 2018 - вересень 201816984,59
71-2-РБ/7/1 від 01.08.2017По 08.08.,48556048,48 27.03.2018Листопад 2017 - лютий201824291,39
71-2-РБ/8/1 від 04.09.2017По 11.09.,63589009,63 27.03.2018Листопад 2017 - лютий 201825731,32
71-2-РБ/12/1 від 02.01.2018По 10.01.,19383565,02 27.03.2018лютий 20185756,01
255991,17 Березень 2018 - вересень 20187982,19
71-2-РБ/4/1 від 02.05.2018По 10.05.,07429116,84 24.05.2018
30055,23 Червень 2018 - вересень 2018356,67
71-2-РБ/5/1 від 04.06.2018По 11.06.,06 Липень 2018 - вересень 20187430,26
71-2-РБ/6/1 від 02.07.2018По 09.07.,47 Серпень 2018 - вересень 201813869,00
71-2-РБ/7/1 від 01.08.2018По 08.08.,1754456,32 30.08.2018
651949,85510524,25 31.08.2018
141425,6097016,96 19.09.2018
44408,64 Вересень 2018
Усього406383,04

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року в сумі 406383 грн 04 коп.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір за квитанцією №114 від 27.08.2018 у розмірі 41203 грн 26 коп., в подальшому позивачем було збільшено розмір позовних вимог (заява про збільшення №08/04-15 від 05.11.2018) до 2266805 грн 02 коп

Таким чином, на даний час існує переплата судового збору в розмірі 7201 грн 18 коп., який буде повернутий позивачу з державного бюджету України відповідною ухвалою з огляду на його клопотання, викладене у заяві №08/04-15 від 05.11.2018.

Судовий збір в сумі 34002 грн 08 коп. покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" до Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради про стягнення 2266805 грн 02 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради (вул. Менделєєва, 49, м. Рубіжне, Луганська область, 93000, ідентифікаційний код 32026192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (квартал Гайового, 35 А, м. Луганськ, 91021, ідентифікаційний код 20077720) на п/р зі спеціальним режимом використання №60 у ФЛОУ АТ "Ощадбанк", м.Сєвєродонецьк, МФО 304665, , заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 1686530 грн 57 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради (вул. Менделєєва, 49, м. Рубіжне, Луганська область, 93000, ідентифікаційний код 32026192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (квартал Гайового, 35 А, м. Луганськ, 91021, ідентифікаційний код 20077720) на п/р №3374 у ФЛОУ АТ "Ощадбанк", м.Сєвєродонецьк, МФО 304665, , інфляційні втрати в сумі 406383 грн 04 коп., 3% річних у сумі 151868 грн 85 коп., судовий збір у сумі 33671 грн 74 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.11.2018.

Суддя Т.В. Косенко