ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа№ 911/2342/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився ;

від відповідача: Васильєв Д.В. ордер 081184 від 24.10.2018 року

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018

у справі №911/2342/16 (суддя - Чонгова С.І.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Будівельник-14"

до приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

третя особа Дочірнє підприємство "Сітібуд" приватного акціонерного товариства "Будівельник-14"

про розірвання договору № 0021 від 29.07.1997,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача, в якій просив розірвати договір про постачання електричної енергії № 0021 від 29.07.1997 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Будівельник -14» та відкритим акціонерним товариством «Київобленерго».

18.08.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог ( а.с. 34 том 1), відповідно до якої просив розірвати договір про постачання електричної енергії № 0021 від 29.07.1997 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Будівельник -14» та відкритим акціонерним товариством «Київобленерго».

Рішенням господарського суду Київської області від 02.07.2018 у справі № 911/2342/16 позов задоволено: розірвано договір про постачання електричної енергії № 0021 від 29.07.1997, укладений між відкритим акціонерним товариством "Будівельник -14" та відкритим акціонерним товариством "Київобленерго".

Мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції зазначив на те, що на день звернення з позовом про розірвання спірного договору власником трансформаторних підстанцій є третя особа - ДП "Сітібуд" ПАТ "Будівельник-14" та позивач не є споживачем електроенергії на вказаних у договорі об'єктах, суд вважає, що спірний договір підлягає розірванню. Також, зазначив, що відповідачем належними та допустими доказами не підтверджено наявність субспоживачів постачання електричної енергії яким залежить від позивача. Окрім того зазначив, що наявність заборгованості не є перешкодою для розірвання вищевказаного договору, оскільки заборгованість стягнута за рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/2808/16.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не прийняв до уваги, що підстави для розірвання договору , передбачені ЦК України та ГК України, в односторонньому порядку відсутні. Також, зазначив, що позивачем порушено п. 6.18 ПКЕЕ щодо часу повідомлення про розірвання договору. Окрім того, вказав на те, що у відповідача, як споживача електричної енергії за договором є заборгованість по сплаті за спожиту електричну енергію. Суд першої інстанції при розгляді справи не перевірив питання належності трансформаторної станції станом на 2018 рік.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 прийнято апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018 у справі № 911/2342/16, у визначеному складу колегії суддів. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018 у справі № 911/2342/16 та призначено справу до розгляду на 20.11.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 8 том 2), про поважність причин неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. а.с.7 том 2), поважних причин неявки суду не повідомив.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 29.07.1997 між відкритим акціонерним товариством "Будівельник-14" (правонаступником - приватне акціонерне товариство "Будівельник-14", як споживачем, та акціонерною енергопостачальною компанією "Київобленерго" (правонаступник відкрите акціонерне товариство "Київобленерго", Відкрите акціонерне товариство А.Е.С. "Київобленерго", закрите акціонерне товариство "А.Е.С. Київобленерго", публічне акціонерне товариство "АЕС Київобленерго", публічне акціонерне товариство "Київобленерго"), як енергопостачальною організацією, укладено договір № 0021 (а.с. 112-115 том 1) на користування електричною енергією, відповідно до п. 1 якого, відповідач зобов'язується постачати електричну енергію відповідно до умов договору, а позивач своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору відповідач зобов'язався, відпускати електроенергію як різновид промислової продукції позивачу у межах ____ кВА (кВТ) приєднаної (дозволеної до використання) потужності згідно з визначеними йому цим договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності (додаток №1). А споживач, згідно з пунктом 4.1 вищевказаного договору зобов'язався сплачувати за використанню електроенергію, а також вносити інші платежі за розрахунковий період, згідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами договору.

Згідно із п. 16 договір набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

В подальшому, відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін встановлено балансова належність електромереж та установок: електропередавальної організації ПЛ-10 КВ, л-г "Хлібзавод" до ТП 373 "Промбаза" КЛ-10КВ до ТП-470.

Постачання електричної енергії за укладеним договором здійснюється на об'єкти нерухомого майна, розміщені за адресою вул. Альтицька, 2, вул. Богдана Хмельницького, 38-а, вул. Солонці, 9 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, власником яких на день звернення з позовом є інша юридична особа ДП "Сітібуд" ПАТ "Будівельник-14" (третя особа), що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно індексний номер: 9542041 від 17.09.2013, індексний номер: 9547733 від 17.09.2013, індексний номер: 9545207 від 17.09.2013, (а.с. 9-11 том 1)

У зв'язку із зміною власника нерухомого майна, до яких постачалась електроенергія згідно із договором № 0021, 03.06.2016, позивач звернувся до відповідача з пропозицією про розірвання договору № 6 від 03.06.2016 року (а.с. 15-17 том 1)

Однак, відповідач у листі від 13.06.2016 за № 20-1-580 (а.с. 20 том 1) повідомив позивача про відмову у розірванні договору, вказуючи на наявність заборгованості за спожиту електричну енергію. Окрім того, вказав на те, що відповідно до вимог п.6.18 ПКЕЕ - у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Не погодившись з відмовою відповідача щодо розірвання договору, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що договір про постачання електроенергії, відповідно до пункту 5.4 ПКЕЕ може укладатись тільки з власником електроустановки (приміщення). Зазначивши, при цьому, що власником об'єктів нерухомого майна куди постачається електроенергія є третя особа - ДП «Сітібуд ПАТ «Будівельник-14».

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що на день звернення з позовом про розірвання спірного договору власником трансформаторних підстанцій є третя особа - ДП «Сітібуд» ПАТ « Будівельник -14» та позивач не є споживачем електроенергії на вказаних у договорі об'єктах, отже спірний договір підлягає розірванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як унормовано, відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами ( на роздрібному ринку електричної енергії), регулювалися Правилами користування електричною енергією ( далі ПКЕЕ), затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1999 року № 28 , які діяли до 11.06.2018 року ( до часу затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312).

Укладення, внесення змін, продовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил (1.13 ПКЕЕ).

Також, пунктами п.п. 1.2, 1.3 ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України. Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно із п.6.18 ПКЕЕ у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється.

Як вже зазначалось, на день звернення з позовом про розірвання спірного договору власником трансформаторних підстанцій є третя особа - ДП "Сітібуд" ПАТ "Будівельник-14" та позивач не є споживачем електроенергії на вказаних у договорі об'єктах, що підтверджується належним чином завіреними копіями свідоцтв про право власності (а.с. 9-11 ).

Про зміну власника позивач попереджав відповідача листом № 6 від 03 червня 2016 року та пропонував розірвати спірний договір у зв'язку з істотною зміною обставин, які роблять в подальшому неможливим виконання сторонами умов договору про постачання електричної енергії № 0021 від 29.07.1997 року.

Однак відповідач листом від 18 червня 2016 року за № 20-1-580 (а.с. 20 ) відмовив в розірванні спірного договору в добровільному порядку у зв'язку з наявністю заборгованості за поставлену електричну енергію в розмірі 198 256,22 грн.

Колегія суддів вважає, що зміна власника об'єкта, на який здійснювалось електропостачання є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору № 0021, тому вказана обставина є підставою для розірвання спірного договору. Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 6.18 ПКЕЕ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено такої підстави для відмови у розірванні договору, як наявність заборгованості споживача.

Отже, нерозірвання договору № 0021 порушує права як відповідача, так і третьої особи - нового власника приміщення, оскільки перешкоджає відповідачу укласти договір із новим споживачем - власником об'єкта, а відповідно до Правил користування електричною енергією така можливість передбачена лише після розірвання договору із попереднім споживачем (п.6.18 ПКЕЕ). При цьому, наявність заборгованості у попереднього споживача є лише підставою для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з попереднього споживача заборгованості за поставлену електричну енергію.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що заборгованість за спожиту електричну енергію стягнута рішенням господарського суду Київської області від 11.11.2016 у справі № 911/2808/16 (а.с. 139-148 ), яке набуло законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про розірвання договору № 0021 від 29.07.1997 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи вищевикладене.

Згідно з вимогами ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018 у справі № 911/2342/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 02.07.2018 у справі № 911/2342/16 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача - приватне акціонерне товариство "Київобленерго".

4. Матеріали справи № 911/2342/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.11.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко