ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 Справа №914/1274/18

За позовом Іноземного підприємства СЖС Україна, м. Одеса

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рентком, м. Львів

про: стягнення заборгованості в розмірі 49 768,90 грн за договором про надання послуг №AGRI/18-2014 від 19.03.2014

Суддя У.І. Ділай

ОСОБА_2 Куць

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 представник (Довіреність №б/н від 28.12.17р.)

Від відповідача: ОСОБА_4 представник (Довіреність №б/н від 18.06.18р.), ОСОБА_5 представник (Довіреність №б/н від 18.06.18р.)

Права і обовязки розяснено. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Іноземного підприємства СЖС Україна, до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рентком про стягнення заборгованості в розмірі 49 768,90 грн за договором про надання послуг №AGRI/18-2014 від 19.03.2014.

Ухвалою суду від 23.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.08.2018.

20.08.2018 за вх.№30968/18 від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що відповідно до умов договору №AGRI/18-2014 від 19.03.2014 та додатку №1 до договору, позивачем надано відповідачу послуги із проведенням аудиту на відповідність вимогам сертифікації ISCC DB (із залученням компанії нерезидента SGS Germany GmbH для здійснення аудита й видачі сертифіката). В Додатку №1 до Договору від 19.03.2014р. також зазначено, що будь які додаткові послуги мають бути попередньо погоджені сторонами в кожному окремому випадку, у звязку із тим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 28.08.2018 надав суду усні пояснення, просив позовні вимоги задоволити, зазначив, що ним будуть подані суду додаткові докази по справі.

Представники відповідача в судовому засіданні 28.08.2018 надали суду усні пояснення, проти позову заперечили, вказали, що у товариства відсутні первинні документи по спірному правочину.

Ухвалою від 28.08.2018 підготовче засідання відкладено на 13.09.2018.

10.09.2018 за вх.№33062/18 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив до позовної заяви, в якій позивач підтверджує, що відправлення оригіналів спірного рахунку-фактури і акту здачі-приймання виконаних робіт на адресу ТзОВ Рентком дійсно мало місце 03.07.2015, та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 13.09.2018 надав суду усні пояснення, просив позовні вимоги задоволити, зазначив, що ним будуть подані суду додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.2018 надав суду усні пояснення, проти позову заперечив, зазначив, що не отримав відповідь на відзив до позовної заяви, та заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткових пояснень.

Ухвалою суду від 13.09.2018 продовжено строк підготовчого судового засідання та відкладено на 27.09.2018.

21.09.2018 за вх.№35273/18 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач зазначає, що відповідно до підписаних актів здавання-приймання за 30 липня 2014 року та акту за 29 грудня 2014 року, СЖС Україна надано послуги з: проведення аудиту, ISCC та сертифікацію ISCC DЕ; стосовно сертифікації ISCC DЕ, підготовки аудиту, технічного огляду першої точки збору та заводу звіт власнику системи та ВLЕ, видання сертифікатів, технічного огляду Фермерських господарств згідно ISCC сертифікації, технічного огляду елеватору (складу) згідно ISCC сертифікації, аналіз ризиків, внеску за ISCC сертифікацію, внеску за ISCC ліцензію, внеску за ISCC реєстрацію: та надано послуги з проведення наглядового аудиту ISCC (головний офіс, елеватор). Стосовно інформації про розділення виставлених рахунків щодо отримання сертифікату (які начебто були відомі Відповідачу, на підставі отриманих документів щодо отримання сертифікату) та, відповідно, неможливістю одночасного виставлення рахунків за наглядовий аудит, відповідач повідомив, що АКТ здавання-приймання про проведення власне аудиту та АКТ здавання-приймання про проведення інших робіт, необхідних для отримання сертифіката, надіслано та датовано 30 липня 2014року, у звязку із тим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.09.2018 за вх.№2522/18 від позивача на адресу суду надійшла заява про зміну підстав позову та розміру позовних вимог, в якій позивач зазначив, що письмовий договір підписаний відповідачем на адресу позивача не повернуто, то договір укладено у спрощений спосіб, шляхом прийняття комерційної пропозиції. Всіма подальшими і наступними діями Відповідач брав участь у підготовці до наглядового аудиту та безпосереднім і дієвим чином сприяв отриманню такої послуги на свою користь, жодним чином не заперечував проти проведення відповідного аудиту і не повідомляв про намір припинити послуги. Більш того, від Відповідача не надходило жодної пропозиції про уточнення вартості або складу послуг за наглядовий аудит, що на нашу думку свідчить про свідоме прийняття умов комерційної пропозиції і відсутність будь-яких розбіжностей в її розумінні, та просить суд зменшити позовні вимоги стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РЕНТКОМ , на користь Іноземного підприємства СЖ С УКРАЇНА, заборгованість за надані послуги з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних у розмірі 41300,71 грн.

27.09.2018 за вх.№36089/18 відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, у звязку з тим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні 27.09.2018 надав суду усні пояснення, просив позовні вимоги задоволити, зазначив, що ним буде надано переклад документів, та просить відкласти розгляд справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.09.2018 надав суду усні пояснення, проти позову заперечив, проти клопотання про відкладення розгляду справи не заперечив.

Ухвалою суду від 27.09.2018 підготовче судове засідання відкладено на 11.10.2018.

11.10.2018 за вх.№38314/18 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому відповідач просить долучити: 1)Копію заяви про сертифікацію за ІSСС DЕ від 07.04.2014, з перекладом; 2)Копію інвойсу SGS Germany GmbH №92180729 від 16.02.2015 з перекладом; 3)Належної якості копію накладної ОСОБА_6 на відправлення №1 від 03.07.2015р.

Сторони явки повноважних представників в судове засідання 11.10.2018 не забезпечили.

Ухвалою суду від 11.10.2018 підготовче провадження закрито. Призначено справу до розгляду по суті на 08.11.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 08.11.2018 підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 08.11.2018 представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

19.03.2014 між ІП «СЖС Україна», що діяло як виконавець, та ТОВ «Рентком», що діяло як замовник, було складено договір про надання послуг №АGRІ/18- 2014. Як зазначено в позовній заяві, підписаний з боку виконавця договір було надіслано замовнику, але незважаючи на подальше узгодження, прийняття та сплату першого з передбачених договором етапу послуг - замовник належний позивачу екземпляр договору не повернув.

02.04.2014 позивач направив відповідачу комерційну пропозицію, яка є деталізованою офертою, що містить всі суттєві умови для надання послуг із сертифікації виробничих потужностей відповідача за системою сертифікації ІSСС DЕ, включаючи тверді розцінки на вартість людино-днів аудиту та на окремі технічні дії (адміністрування пакету документів, аналіз ризиків). Комерційною пропозицією визначено необхідність проведення наглядового аудиту у відповідний термін та необхідність ре-сертифікації кожного наступного року.

Комерційна пропозиція сформована на підставі листа-звернення ТзОВ «Рентком» №14/03-10/1 від 10.03.2014 та на підставі «Анкети для пропозиції згідно ІSСС DЕ», яку відповідач заповнив, підписав та надав саме для формування комерційної пропозиції щодо його підприємства. Разом із направленням комерційної пропозиції позивачем в супровідному електронному листуванні було зазначено, що оформлення «Анкети на сертифікацію» є прийняттям комерційної пропозиції. Така анкета була заповнена, підписана та скріплена печаткою ТзОВ «Рентком» і надіслана до органу сертифікації (компанії «СЖС Джермані ГмбХ»).

Як повідомив позивач, представником відповідача у відповідь на комерційну пропозицію зазначено згоду на перехід до послуг із сертифікації й укладення договору.

За вказаних обставин, позивач вважає, що господарсько-правові відносини, повязані із наданням та сплатою послуг щодо наглядового аудиту згідно ІSСС DЕ регулюються укладеним у спрощеній спосіб договором між сторонами на підставі комерційної пропозиції.

За твердженням позивача усіма подальшими і наступними діями відповідач брав участь у підготовці до наглядового аудиту та безпосереднім і дієвим чином сприяв отриманню такої послуги на свою користь, жодним чином не заперечував проти проведення відповідного аудиту та не повідомляв про намір припинити послуги. При цьому від відповідача не надходило жодної пропозиції про уточнення вартості або складу послуг за наглядовий аудит, що на думку позивача свідчить про свідоме прийняття умов комерційної пропозиції відповідачем і відсутність будь-яких розбіжностей в її розумінні.

У червні 2014 року позивач та фахівці SGS Germany GmbH успішно завершили надання передбачених договором послуг, результатом яких стала видача відповідачу сертифіката №DЕ-В-ВLЕ-ВМ-10-100-20141307 від 17.07.2014, строком на 12 місяців. Заявка на проведення аудиту на адресу органу сертифікації (SGS Germany GmbH) була належним чином заповнена, підписана й завірена печаткою компанії ТзОВ «Рентком».

Відповідно до п. 4.1.1.2.1. «планові наглядові аудити» Положення про проведення аудитів ІSСС (Regulations to carry out Audits, ІSСС 11-01-14 v. 1.16), органи сертифікації не пізніше 6 місяців з дати видачі сертифіката здійснюють перевірку відповідних елементів виробничого ланцюжка на їхню відповідність умовам видачі сертифікату.

У грудні 2014 року - січні 2015 року з відома та сприяння відповідача, на виконання вимог стандарту ІSСС, орган сертифікації (SGS Germany GmbH) провів наглядовий аудит - технічний огляд первинної точки накопичення та заводу (FGP+conversion), а також використовуваного елеватора/складу.

Вартість наглядового аудиту, проведеного SGS Germany GmbH, була оплачена позивачем на підставі інвойсу органу сертифікації №92180729 і виставлена відповідачу до оплати за допомогою рахунку-фактури №1961/10-ОDС-15-LОС від 30.06.2015 на суму 28532,18 грн. Додатково позивачем був оформлений акт про приймання виконаних послуг щодо відповідного наглядового аудиту та рахунок-фактура, які скеровані відповідачу, відповідно до експрес-накладної кур'єрської служби від 03.07.2015.

В порядку досудового врегулювання спору 07.06.2017 позивач направив відповідачу претензію №464/1 про сплату заборгованості.

03.08.2017 відповідач направив позивачу лист-відповідь на претензію, в якому повідомив про відсутність підстав для задоволення вказаної претензії.

Спір виник внаслідок того, що відповідач несвоєчасно виконав зобов'язань щодо оплати наданих послуг, відтак ІП «СЖС Україна» звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості.

Як зазначено у заяві про зміну підстав позову та розміру позовних вимог, зважаючи на те, що комерційна пропозиція не містить окремо обумовлених строків сплати рахунків, позивач вважає можливим в інтересах відповідача залишити без змін зазначений у позові термін сплати, оскільки останній є більшим, ніж передбачений ч. 2 ст. 530 ЦКУ семиденний термін, а також в межах сформованої ділової практики за цими послугами - зважаючи на прийняття Сторонами зазначеного строку сплати за договором № АGRІ/18- 2014, що регулював надання першої (сертифікаційної-) частини послуг за тим самим процесом сертифікації відповідача.

В ході судового розгляду відповідач заперечив проти позовних вимог, зазначивши наступне.

Договір між позивачем та відповідачем виконано в повному обсязі, оскільки відповідачем сплачено грошові кошти за всі надані послуги. В підтвердження відповідач долучив до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість по рахунку 6851 від 01.01.2014-13.08.2018, в якій зазначено, що відповідачем сплачено повністю за надані позивачем послуги в сумі 97 378,78 грн. Зокрема, позивачем надано наступні послуги: Проведено аудити ІSСС (головний офіс, завод, господарство, елеватор) та сертифікацію ІSСС DЕ. Зазначені послуги виконані в повному обсязі та оплачені замовником, відповідно до акту здавання-приймання від 30.07.2014, підписаного обома сторонами, на загальну суму 34 202,92 грн (включаючи ПДВ). Надано послуги «СЖС Німеччина» стосовно сертифікації ІSСС DЕ, підготовки аудиту, технічного огляду першої точки збору та заводу звіт власнику системи та ВІ.Е, видання сертифікатів, технічного огляду фермерських господарств згідно ІSСС сертифікації, технічного огляду елеватору (складу) згідно ІSСС сертифікації, аналіз ризиків, внеску за ІSСС сертифікацію, внеску за ІSСС ліцензію, внеску за ІSСС реєстрацію. Зазначені послуги виконані в повному обсязі та оплачені замовником, відповідно до акту здавання-приймання від 30.07.2014, підписаного обома сторонами, на загальну суму 35 942,05 грн (включаючи ПДВ). Надано послуги з проведення наглядового аудиту ІSСС (головний офіс, елеватор). Зазначені послуги виконані в повному обсязі та оплачені замовником, відповідно до акту здавання-приймання від 29.12.2014, підписаного обома сторонами, на загальну суму 27 233,81 грн (включаючи ПДВ).

За твердженням відповідача, відсутність заборгованості також підтверджується наявними у сторін, зокрема в ІП «СЖС Україна», актом звірки взаєморозрахунків від 31.03.2017.

Позивач заперечив проти покликань відповідача стосовно тверджень про повну сплату послуг з проведеного наглядового аудиту згідно рахунку від 29.12.2014, зазначивши, що сплачений рахунок на суму 27233,81 грн містив вартість лише витрат часу аудитора ІП «СЖС Україна» на проведення огляду та аудиту відповідного промислового майданчика та одного складу/елеватора. Відповідний рахунок не містив вартості послуг з адміністрування пакету документів (технічного огляду, коригування документації, подання повідомлень до власника системи сертифікації), наданих із залученням компанії «СЖС Джермані ГмбХ» (Німеччина) і необхідних для прийняття власником системи сертифікації звіту за результатами наглядового аудиту і внесення відповідних відомостей в реєстр сертифікатів, які були виставлені до сплати згодом рахунком-фактурою №1961/10-ОDС-15-LОС від 30.06.2015.

За твердженням позивача, специфіка роздільного виставлення рахунків за аудит була відома Відповідачу за результатами сертифікаційного аудиту в липні 2014 року, де послуги за сертифікаційний (початковий) аудит були так само розділені і виставлені до сплати двома окремими рахунками з деталізацією послуг на безпосередньо аудит силами III «СЖС УКРАЇНА» і послуги СЖС Німеччина. Додатково пояснюємо, що одночасне виставлення рахунків за наглядовий аудит було технічно неможливо, адже іннойс від «СЖС Джермані ГмбХ» був сформований і надісланий Позивачу лише у лююму 2015 року за фактом його готовності, тобто майже через 2 місяці.

При цьому, позивач зазначив, що ним було повністю виконано обсяг послуг щодо проведення наглядового аудиту, задекларовано та сплачено ПДВ із суми операції, сплачено із власних коштів вартість послуг «СЖС Джермані ГмбХ» згідно інвойсу (рахунку) №92180729 від 16.02.2015, забезпечено розгляд і подання звітів до органу сертифікації з метою досягнення узгодженого із замовником (відповідачем) фактичного результату -дійсності сертифікату №DЕ-В-ВLЕ-ВМ-10-100-20141307. Докази сплати інвойсу №92180729 від 16.02.2015 позивач долучив до матеріалів справи.

Щодо заявлених в судовому засіданні представниками відповідача аргументів стосовно незацікавленості ТзОВ «Рентком» в продовженні дії сертифікату позивач заперечив, оскільки з листування між сторонами вбачалося дієве та свідоме узгодження проведення наглядового аудиту, а саме - відповідачем здійснюється вибірка складів/елеваторів для перевірки, узгоджується дата його проведення, здійснюється поточна координація щодо послуг позивача тощо. За весь час надання послуг та до цього моменту ТзОВ «Рентком» не зверталось до позивача із листами/заявами щодо припинення сертифікації, відмови від наглядового аудиту, припинення надання послуг. Натомість, результат надання послуг було отримано без заперечень, а подальше розпорядження цим результатом чи відмова від реалізації цього права (за повідомленням ТзОВ «Рентком» ними фактично не здійснювалось експортування соєвої олії до Німеччини впродовж дії сертифікату) не є предметом спору та не впливає на правомірність надання послуг позивачем за попередньо досягнутими домовленостями, оскільки всі комерційні переваги надані сертифікатом, зберігались за відповідачем весь час його дії.

Відповідач не погодився із інформацією про розділення виставлених рахунків щодо отримання сертифікату (які начебто були відомі відповідачу, на підставі отриманих документів щодо отримання сертифікату) та, відповідно, неможливістю одночасного виставлення рахунків за наглядовий аудит, повідомивши, що акт здавання-приймання про проведення власне аудиту та акт здавання - приймання про проведення інших робіт, необхідних для отримання сертифіката, надіслано та датовано 30 липня 2014 року, тобто технічно направлення рахунків за проведені роботи навіть у випадку складання та розділення послуг по декільком актам однією датою та одним листом є можлива, що підтверджується наявними актами здавання-приймання від 30 липня 2014 року, які підписані обома сторонами, та на які посилається позивач.

При цьому, відповідач звернув увагу, що інших актів здавання-приймання він не отримував.

Натомість, відповідач зазначив, що інвойс № 92180729 від 16.02.2015 та акт приймання-здавання наданих послуг від 05.06.2015, укладений між позивачем та СЖС Німеччина ЛТД на загальну суму 2425,00 євро не підтверджують наявність будь-яких зобовязань відповідача перед позивачем.

Крім того, відповідач подав заяву про позовну давність.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, 02.04.2014 позивач направив відповідачу комерційну пропозицію, яка є деталізованою офертою, що містить всі суттєві умови для надання послуг із сертифікації виробничих потужностей відповідача за системою сертифікації ІSСС DЕ, включаючи тверді розцінки на вартість людино-днів аудиту та на окремі технічні дії (адміністрування пакету документів, аналіз ризиків). Комерційною пропозицією визначено необхідність проведення наглядового аудиту у відповідний термін та необхідність ре-сертифікації кожного наступного року. Комерційна пропозиція сформована на підставі листа-звернення ТзОВ «Рентком» №14/03-10/1 від 10.03.2014 та на підставі «Анкети для пропозиції згідно ІSСС DЕ», яку відповідач заповнив, підписав та надав саме для формування комерційної пропозиції щодо його підприємства. Разом із направленням комерційної пропозиції позивачем в супровідному електронному листуванні було зазначено, що оформлення «Анкети на сертифікацію» є прийняттям комерційної пропозиції. Така анкета була заповнена, підписана та скріплена печаткою ТзОВ «Рентком» і надіслана до органу сертифікації (компанії «СЖС Джермані ГмбХ»). Відповідач у відповідь на комерційну пропозицію позивача надав зазначено згоду на перехід до послуг із сертифікації й укладення договору.

Таким чином, сторони набули взаємних прав і обовязків.

За договором про надання послуг, відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, відповідач не заперечив проти дійсності укладення між сторонами договору у спрощений спосіб.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Натомість, у випадку ненадання послуг за договором відповідач міг звернутися до позивача із вимогою припинення чи розірвання такого. Однак доказів такого звернення відповідачем також не надано.

Позивач свої зобов'язання щодо надання послуг сертифікації відповідно до стандарту ІSСС DЕ виконав повністю, що підтверджується копією акту про приймання виконаних послуг щодо відповідного наглядового аудиту від 30.06.2015, долученою до матеріалів справи. Відповідач отриманих послуг не оплатив, в результаті утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 28532,18грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов'язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов'язання.

Отже, при пред'явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов'язання, він звільняється від обов'язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов'язання лежить на боржникові.

Позивач оплатив послуги щодо проведення наглядового аудиту із власних коштів «СЖС Джермані ГмбХ» згідно інвойсу (рахунку) №92180729 від 16.02.2015. Докази сплати інвойсу №92180729 від 16.02.2015 долучено до матеріалів справи.

Покликання відповідача про оплату в повному обсязі за отримані послуги та відсутність заборгованості перед позивачем судом відхиляється, оскільки доказів оплати послуг на суму 28532,18грн, які були надані відповідно до акту про приймання виконаних послуг щодо відповідного наглядового аудиту від 30.06.2015 не надано. При цьому, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами факту ненадання таких послуг позивачем.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати заборгованості за отримані послуги у розмірі 28532,18грн.

Стосовно вимоги про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Комерційна пропозиція не містить окремо обумовлених строків сплати рахунків.

16 червня 2017 року позивач направив відповідачу претензію, яка отримана останнім 26.06.2017.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, обов'язок виконання (оплати) боржником встановлено у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, обовязок сплати заборгованості для відповідача виник в червні 2017, відтак строк позовної давності позивачем не пропущений, а заява про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

За вказаних обставин, останній день для оплати заборгованості є 03 липня 2017 року. Відтак, нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних слід розпочинати з 04.07.2017. Натомість, позивач проводив розрахунок сум, починаючи з 15.07.2015 всупереч приписам ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат за період з 04.07.2017 до 12.07.2018, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що з відповідача слід стягнути 877,07грн 3% річних, 2824,52грн інфляційних втрат. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір покладається на останнього, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7 ,13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рентком (79024, м. Львів, вул. Гайдучка, 1, ідентифікаційний код 37693601) на користь Іноземного підприємства СЖС Україна (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103, ідентифікаційний код 14367709) 28532,18 грн основного боргу, 877,07грн 3% річних, 2824,52грн інфляційних втрат та 1375,17 грн. судового збору

3.В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1686,14грн 3% річних та 7380,80грн інфляційних втрат відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 28.11.2018 (у звязку з перебуванням судді на лікарняному з 19.11.2018 до 26.11.2018).

Суддя Ділай У.І.