УХВАЛА

м. Київ

21.11.2018Справа № 910/12319/18

За позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 (03148, м. Київ, вулиця Гната Юри, 9) в інтересах держави в особі:

1. Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 97)

2. Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17)

до Організації ветеранів Святошинського району м. Києва (03115, м. Київ, вул. Петрицького, 5/9)

про зобов'язання повернути нежитлове приміщення

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від прокуратури: Греськів І.В.

Від позивача 1: Коломієць Н.Г. за дов.;

Від позивача 2: Микитин С.С. за дов.;

Від відповідача: Патраманський В.І. - голова організації;

Бездольний О.С. за дов.;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №8 звернувся до господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач 1) та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (далі - позивач 2) про зобов'язання Організації ветеранів Святошинського району м. Києва (далі - відповідач) повернути нежитлове приміщення, розташоване по вул. Кільцева дорога, 5 Б у м. Києві, загальною площею 11,8 кв. м. на першому поверсі шляхом його звільнення та передачі майна по акту приймання-передачі Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2018 позовну заяву у справі № 910/12319/18 залишено без руху на підставі статті 164 Господарського процесуального кодексу України, встановлено прокуратурі строк та спосіб усунення недоліків.

04.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 8 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/12319/18 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.11.2018 року.

29.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

29.10.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки прокурором не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та не надано доказів виконання частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», а тому відповідач вважає, шо позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

02.11.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника прокуратури надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, серед якого наявна відповідь на відзив.

05.11.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача 1 надійшла відповідь на відзив.

Судом відкладено вирішення питання щодо заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду до встановлення фактичних обставин справи.

У підготовочому засіданні 07.11.2018 судом без виходу до нарадчої кімнати проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.11.2018 року.

08.11.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача 2 надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 21.11.2018 представник відповідача подав додаткові пояснення.

Судом у підготовчому засіданні 21.11.2018 розглянуто заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та вирішено відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру" однією із функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Положеннями частин 3 та 4 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Як зазначає Конституційний суд України у своєму рішенні від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (далі - Рішення від 08.04.1999 № 3-рп/99), прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 встановлено, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (частина 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України).

В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, прокурором зазначено, що згідно з розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.02.2015 № 58 «Про передачу та закріплення житлового та нежитлового фонду», балансоутримувачем вказаного приміщення є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».За умовами п.п. 1.1, п.4.3 Статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», затвердженого розпорядженням КМДА від 06.01.2015 № 8 (далі - Статут), комунальне підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесене до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. Засновником і власником комунального підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада.

Майно комунального підприємства належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і закріплене за ним на праві господарського відання.Тобто економічні інтереси держави полягають і в законному та ефективному використанні об'єктів, що є комунальною власністю - для задоволення суспільної потреби у функціонуванні місцевого самоврядування.

Таким чином, Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в силу указаних вимог закону та делегованих їм повноважень зобов'язані діяти в інтересах всіх мешканців міста Києва та на захист інтересів територіальної громади, зокрема з метою захисту комунальної власності.

Крім того, як зазначає прокурор, законодавець надавши прокурору повноваження представництва насамперед визначив можливість органам прокуратури захищати державні інтереси, а тому порушення інтересів територіальної громади є безумовною підставою для вжиття заходів реагування в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», порушення прав Українського народу (територіальної громади), який є невід'ємною частиною держави, беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, оскільки таке порушення суперечить конституційному обов'язку держави щодо забезпечення прав людини. Відтак, в силу норм ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обов'язком прокурора є захист інтересів держави у тому числі територіальної громади.

При цьому прокурор, вказує, що відповідно до п. 14.1 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 орендодавці та підприємства-балансоутримувачі здійснюють контроль за використанням майна, переданого в оренду, та документальний контроль своєчасності надходження орендної плати до бюджету.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» відповідно до п. 14.1 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280 та п. 5.1.11 Статуту повинно проводити відповідну претензійно- позовну роботу. Проте, відповідних заходів ним не було вжито. Комунальне підприємство звернулось до прокуратури з листом від 15.08.2018 № 420 про вжиття відповідних заходів реагування, оскільки у підприємства відсутні грошові кошти для сплати судового збору.

Таким чином, Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації Київською міською радою делеговано правомочності щодо управління зазначеним комунальним майном, а Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» ввірено функції балансоутримувача вказаного приміщення, однак заходів щодо усунення повернення комунального майна після закінчення договору оренди останні не вживають, з позовом до суду з приводу повернення нежитлового приміщення не зверталися, що свідчить про неналежне здійснення органом управління майном та підприємством-балансоутримувачем своїх повноважень щодо захисту державних інтересів.

При цьому, нездійснення захисту державних інтересів у даному випадку виявляється в усвідомленій пасивній поведінці Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та комунального підприємства, які є уповноваженими суб'єктами по захисту інтересів держави та територіальної громади міста Києва в суді.

Таким чином, вказане свідчить про неналежне здійснення Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією та Комунальним підприємством повноважень по захисту державних інтересів, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для вжиття Київською місцевою прокуратурою № 8 заходів представницького характеру шляхом пред'явлення відповідного позову з метою захисту інтересів держави.

Використання відповідачем нежитлового приміщення, після закінчення терміну дії договору оренди порушує інтереси держави в особі Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та Комунального підприємства, які у даному випадку позбавлені можливості отримувати прибуток за користування зазначеним майном, ефективно та виключно в інтересах територіальної громади міста Києва розпоряджатись комунальним майном або передати цей об'єкт в оренду іншому користувачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Київською місцевою прокуратурою № 8, повідомлено Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про намір звернутися до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом в інтересах держави.

Таким, чином в позовній заяві вказано в чому саме полягає бездіяльність Святошинської районної в м. Києві державну адміністрацію та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем в заяві про залишення позову без розгляду аргументи щодо залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними, оскільки прокурором у позові та у відповіді на відзив належним чином обгрунтовано підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Керуючись статтями 234, 235 Господарсмького процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Організації ветеранів Святошинського району м. Києва про залишення позову без розгляду .

2. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.11.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова