ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року Справа № 904/2382/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №18-0014/16218 від 22.03.2018, старший юрисконсульт

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність №383 від 20.03.2018, адвокат

від відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року у справі №904/2382/18 (суддя Назаренко Н.Г. повна ухвала складена 09 серпня 2018 року)

за позовом Національного банку України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів",

м. Нікополь Дніпропетровської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Національний банк України (надалі позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (надалі відповідач) та просив суд: 1) в рахунок погашення заборгованості Акціонерного товариства КБ Приватбанк (Код , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. ІД) за Кредитним договором №19 від 24.10.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України (Код ,) в загальній сумі заборгованості 2 464 245 586, 02 (два мільярди чотириста шістдесят чотири мільйони двісті сорок п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят шість гривень 02 копійки) звернути стягнення на предмет застави за Договором застави №35 від 24.03.2015 року, укладеного між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (Код , Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вулиця Електрометалургів, 310), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №640, на наступне майно: Тепловоз ТГМ-6, модель - ТГМ6А, інвентарний номер - 10641, рік виробництва - 1983, за початковою ціною - 1734700 гривень 00 коп.; Тепловоз ТЭМ-2М, модель - ТЭМ-2М, інвентарний номер - 10729, рік виробництва -1988, за початковою ціною - 2523200 гривень 00 коп.; Н/вагон, модель - 12-1592, інвентарний номер - 10850, рік виробництва - 1986, за початковою ціною - 159774 гривень 00 коп.; Вагон МОД-480 для окатишів, модель - МОД-480, інвентарний номер - 28746, рік виробництва - 1988, за початковою ціною - 170496 гривень 00 коп.; Вагон МОД-480 для окатишів, модель - МОД-480, інвентарний номер - 28758, рік виробництва - 1988, за початковою ціною - 170496 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-1592, інвентарний номер - 55097, рік виробництва - 1991, за початковою ціною -168283 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-1592, інвентарний номер -55099, рік виробництва -1991, за початковою ціною -168283 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-1592, інвентарний номер - 55124, рік виробництва -1991, за початковою ціною - 168283 гривень 00 коп.; Вагон-платформа, модель - 13-4012, інвентарний номер - 55187, рік виробництва - 1991, за початковою ціною - 274291 гривень 00 коп.; Вагон-платформа, модель - 13- 4012, інвентарний номер - 55189, рік виробництва - 1991, за початковою ціною - 274291 гривень 00 коп.; Тепловоз ТМГ-6Д, модель - ТГМ6Д, інвентарний номер - 55226, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 3581561 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55262, рік виробництва -1992, за початковою ціною -192511 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55273, рік виробництва - 1992, за початковою ціною -155725 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12-757, інвентарний номер - 55287, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 92511 гривень 00 коп.; Цистерна для перевезення рідкого пеку, модель -15-1532, інвентарний номер - 10628, рік виробництва - 1983, за початковою ціною - 369054 гривень 00 коп.; Цистерна для рідкого пеку, модель - 15-1532, інвентарний номер - 10629, рік виробництва - 1983, за початковою ціною - 235332 гривень 00 коп.; Цистерна для рідкого пеку, модель - 15-1532, інвентарний номер - 10630, рік виробництва - 1983, за початковою ціною - 234882 гривень 00 коп.; Вагон-цистерна, модель - 15-1532, інвентарний номер -10830, рік виробництва -1986, за початковою ціною - 227491 гривень 00 коп.; Вагон-цистерна, модель - 15-1532, інвентарний номер - 10831, рік виробництва - 1986, за початковою ціною - 366695 гривень 00 коп.; Вагон- цистерна, модель - 15-1532, інвентарний номер - 10832, рік виробництва - 1985, за початковою ціною - 227194 гривень 00 коп.; Вагон-цистерна, модель - 15-1532, інвентарний номер - 10833, рік виробництва - 1986, за початковою ціною - 366695 гривень 00 коп.; Цистерна, модель - 15-1534, інвентарний номер - 55193, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 397554 гривень 00 коп; Цистерна, модель - 15-1534, інвентарний номер - 55194, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 397554 гривень 00 коп; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55228, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55229, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55231, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55232, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55233, рік виробництва -1992, за початковою ціною 183314 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55234, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55235, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12-757, інвентарний номер - 55236, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55238, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55239, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55240, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55241, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55243, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55247, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55248, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55261, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55263, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55264, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55265, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12- 757, інвентарний номер - 55266, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55267, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55270, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55271, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55274, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55275, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12- 757, інвентарний номер - 55276, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55277, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55278, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55279, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55280, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55281, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12- 757, інвентарний номер - 55282, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55283, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55284, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12-757, інвентарний номер - 55286, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55288, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-757, інвентарний номер - 55289, рік виробництва - 1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 757, інвентарний номер - 55294, рік виробництва -1992, за початковою ціною - 324971 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель - 12-1592, інвентарний номер - 55098, рік виробництва -1991, за початковою ціною -159774 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12-1592, інвентарний номер - 55100, рік виробництва - 1991, за початковою ціною -15977'4 гривень 00 коп.; Напіввагон, модель -12- 1592, інвентарний номер - 55121, рік виробництва - 1991, за початковою ціною - 215023 гривень 00 коп.; 2) Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності 25 498 668,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором №19 від 24.10.2009, за яким відповідач виступає як заставодавець.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 було відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі третя особа, апелянт).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року у справі №904/2382/18 (суддя Назаренко Н.Г.) суд замінив найменування третьої особи з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", задовольнив клопотання Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про зупинення провадження у справі та зупинив підготовче провадження у справі №904/2382/18 до набрання законної сили судовим рішенням в господарській справі №910/15463/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Національного банку України, третя особа - ПАТ КБ "Приватбанк" про розірвання договору застави №35 від 24.03.2015, що розглядається Київським апеляційним господарським судом. Зобовязано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала суду мотивована неможливістю розгляду даної справи до розгляду повязаної з нею справи №910/15463/17,оскільки в разі задоволення позову про розірвання договору застави №35 від 24.03.2015 будуть відсутні підстави для задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави за цим договором в звязку з припиненням зобовязань відповідача за цим договором.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", в якій, посилаючись на недотримання судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- суд неправомірно зупинив провадження у справі до розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/15463/17 та не обґрунтував як рішення суду в тій справі вплине на оцінку доказів у справі №904/2382/18;

- правочин є правомірним, поки він не визнаний судом недійсним та суд не врахував правові висновки Верховного Суду у справі №465/5024/16ц;

- презумпція правомірності договору застави не спростована, а отже, всі права набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обовязки підлягають виконанню, тому наявність справи не перешкоджає зясуванню обставин у даній справі;

- суд зупиняючи провадження у справі не врахував п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України та порушує розумність строку вирішення спору та принцип ефективності судового процесу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Березкіної О.В., суддів Чус О.В., Кузнецова В.О.) відкрито апеляційне провадження у справі №904/2382/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року.

На виконання Указу Президента України від 29.12.2017 №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", положень п. 3 ч. 1, ч. ч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України та в звязку з початком роботи 03.10.2018 Центрального апеляційного господарського суду забезпечено передачу справи №904/2382/18 за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет застави до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 для розгляду справи №904/2382/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Широбокової Л.П. (доповідач), суддів: Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М., ухвалою від 22.10.2018 колегія прийняла справу до свого провадження та за клопотанням позивача ухвалила слухати її в судовому засіданні з викликом сторін (ухвала від 19.11.2018).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу від 18.09.2018 та від 08.11.2018 повністю підтримав доводи апелянта, вказав, що суд першої інстанції припустився порушень процесуального права та прийшов до помилкових висновків щодо неможливості розгляду даної справи до вирішення спору у справі №910/15463/17, просив ухвалу суду скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції (а.с.219 т.1, а.с.1 т.2).

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, про що надав відзив від 17.09.2018 (а.с.226 т.1) та вважає, що розгляд справи є неможливим до набрання законної сили рішенням у повязаній справі №910/15463/17, оскільки обставини, які будуть в ній встановлені мають суттєве значення для вирішення спору у даній справі. Просив ухвалу суду залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання від 26.11.2018, в якому просив відкласти розгляд справи в звязку з його хворобою. Розглянувши дане клопотання колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке. Частинами 11-13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для відкладення розгляду справи по суті, а саме суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Зазначених підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, позивач повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, названі його представником підстави неявки непідтверджені належними доказами. Представляти інтереси сторони може інша особа, зокрема, керівник підприємства. В матеріалах справи наявні документи підписані іншим адвокатом, а саме ОСОБА_4, що свідчить про те, що підприємство має не одного адвоката в даній справі.

Суд відкладає розгляд справи в разі, якщо неявка представника перешкоджає розгляду справи по суті. Справа в апеляційній інстанції розглядається тривалий час з 30.08.2018, сторонам була надана достатньо часу для надання своїх пояснень, висловлення заперечень та надання доказів, яким вони скористалися, встановлений ст. 273 ГПК України 30-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду вичерпано та процесуальний закон не передбачає його продовження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Як зазначено судом вище, Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа за позовом Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави №35 від 24.03.2015 року в рахунок погашення заборгованості Акціонерного товариства КБ Приватбанк за Кредитним договором №19 від 24.10.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України (Код ,) в загальній сумі заборгованості 2 464 245 586,02 грн та встановлення способу реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою суб'єктом оціночної діяльності 25 498 668,00 грн.

Підготовче провадження у даній справі судом першої інстанції зупинено на підставі п.5 ч.1 ст.227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням в господарській справі №910/15463/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Національного банку України, третя особа - ПАТ КБ "Приватбанк" про розірвання договору застави №35 від 24.03.2015, що розглядається Київським апеляційним господарським судом.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Господарського суду м. Києва від 12.12.2017 у справі №910/15463/17 було розірвано договір застави №35 від 24.03.2015, укладений між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів". Втім, вказане рішення суду було оскаржено в апеляційному порядку та на даний час провадження по розгляду апеляційної скарги зупинено (ухвала Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2018), тобто рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

Зупиняючи провадження у справі, господарський суд виходив з того, що предметом позову у справі №910/15463/17 є розірвання договору застави №35 від 24.03.2015, який є підставою позовних вимог у цій справі №904/2382/18, та у разі задоволення позову про розірвання договору застави №35 від 24.03.2015 будуть відсутні підстави для задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави за цим договором в звязку з припиненням зобовязань відповідача за цим договором.

Проте з таким висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для зупинення підготовчого провадження у справі колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, зупинення провадження у справі може мати місце лише у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та у випадку неможливості встановити і оцінити обставини, що мають значення для справи на підставі зібраних у справі доказів.

Як роз'яснено в п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК (яка була чинною до 15.12.2017 та положення якої кореспондуються з положеннями ст. 227 ГПК в новій редакції) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку зазначає: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншім судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншім судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Проте, матеріали даної справи містять достатньо доказів, належна оцінка яких у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України дозволить суду першої інстанції встановити обставини, які входять до предмету доказування у справі та відповідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду враховує, що на час розгляду даної справи, Договір застави №35 від 24.03.2015, укладений між Національним банком України та ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" є чинним, а його умови підлягають застосуванню судом під час розгляду справи та прийняття рішення, тобто будь-які перешкоди для розгляду даної справи відсутні.

Частинами 2, 3 статті 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняєтеся з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, презумпція правомірності договору застави не спростована, а отже, всі права набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі за № 6-130цс17.

Місцевий господарський суд не прийняв до уваги, що застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України можливо лише, якщо зупинення провадження у справі дійсно необхідно для вирішення спору, тобто за відсутності рішення у іншій судовій справі, яке не набрало чинності, суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, чого не вбачається у даному випадку, тому дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для зупинення підготовчого провадження у справі.

Апеляційний суд, також вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, на що в апеляційні скарзі посилаються апелянт та вказане підтримується позивачем.

Тобто, Відповідач, уклавши договір застави, добровільно взяв на себе ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язань позичальником за Кредитним договором, в тому числі, і ризик бути примусово позбавленим права власності на своє нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта та позивача, що місцевим господарським судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі, яким саме чином з'ясування обставин у ході розгляду справи №910/15463/17 унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги у даній справі про звернення стягнення на предмет застави за договором застави, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі.

Господарським судом першої інстанції взагалі не обґрунтовано відсутність реальної можливості розглянути господарський спір по суті заявлених вимог на підставі наданих учасниками справи доказів.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018 у справі №904/2382/18 слід скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, апеляційну скаргу задовольнити, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті скаржником судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1762,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року у справі №904/2382/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року у справі №904/2382/18 скасувати.

Справу №904/2382/18 передати до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ, вул. Грушевського,1Д, ) судові витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн), про що видати наказ.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 29.11.2018.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд