ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 листопада 2018 року Справа № 923/823/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., при секретарі судового засідання Горголь О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник Івченко О. О.

від відповідача: уповноважений представник Бєрьозка Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Колективного підприємства "Промжилбуд" про відстрочку виконання рішення у справі

за позовом: Комунального підприємства Агрофірми радгоспу "Білозерський", с.Дніпровське Білозерського району

до відповідача: Колективного підприємства "Промжилбуд", смт. Білозерка

про стягнення 20 595 523грн. 27коп.,

Описова частина ухвали: Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.02.2018р. по справі №923/823/17, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 09.10.2018р., позовні вимоги Комунального підприємства Агрофірми радгосп "Білозерський" задоволено частково. Постановлено стягнути з Колективного підприємства "Промжилбуд" на користь Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" 8594813грн. 10коп. заборгованості з оплати послуг; 899738грн. 15коп. в якості 3% річних, 8785335грн. 29коп. втрат від інфляції та 213015грн. 84коп. по сплаті витрат на відшкодування судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання рішення суду стягувачу 31.10.2018р. видано наказ.

12.11.2018р. за вх.№3122/18 судом отримано заяву КП "Промжилбуд" про надання відстрочки виконання рішення суду, в якій відповідач просить надати відстрочку виконання судового рішення від 12.02.2018р. по справі №923/823/17 до 09.10.2019р.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що перебуває у складному фінансовому становищі, оскільки немає обігових коштів на рахунку, а також у нього відсутнє нерухоме майно, на яке може бути звернуте стягнення.

В якості обставин, які ускладнюють виконання рішення, відповідач вказує наступне:

- згідно податкової декларації по податку на прибуток підприємств за 2017р., а також фінансового звіту КП "Промжилбуд" за 2017р., чистий збиток підприємства склав 204900грн.;

- відповідно до довідки з банківських рахунків КП "Промжилбуд", станом на 05.11.2018р. залишок коштів на рахунках складає 1623,85грн.;

- згідно із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2018р. за КП "Промжилбуд" на праві власності не обліковується жодного нерухомого майна, на яке б можна було звернути стягнення у порядку виконання судового рішення;

- на балансі підприємства перебуває лише один транспортний засіб, який здається в оренду та є єдиним джерелом доходів КП "Промжилбуд".

Відповідач також зазначає, що за рішенням судів у справі №923/2037/17 з КП Агрофірма радгосп "Білозерський" стягнуто на користь КП "Промжилбуд" суму коштів у розмірі 5141542,17грн., після надходження яких, відповідач зможе їх перерахувати позивачу, і таким чином за твердженнями відповідача, майже третина боргу буде погашена.

Також, в якості доказів можливості у майбутньому виконати рішення суду, КП "Промжилбуд" зазначає наступне:

- КП "Промжилбуд" вирішує питання про залучення кредитних та/або інвестиційних коштів, про що свідчить відповідне листування;

- КП "Промжилбуд" направило КП Агрофірма радгосп "Білозерський" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.10.2018р., відповідно до якої позивач має більшу заборгованість перед КП "Промжилбуд порівняно з заборгованістю КП "Промжилбуд" перед КП Агрофірма радгосп "Білозерський", а у випадку не визнання КП Агрофірма радгосп "Білозерський" означеної заборгованості, КП "Промжилбуд" подасть відповідні позови до суду про стягнення заборгованості.

В якості негативних наслідків, які можуть настати у разі ненадання відстрочки виконання рішення суду, КП "Промжилбуд" зазначає те, що проходження КП "Промжилбуд" процедури банкрутства матиме негативні наслідки не лише для КП "Промжилбуд", але й для КП Агрофірма радгосп "Білозерський" як кредитора, оскільки відсутність достатніх активів на підприємстві свідчить, що у ліквідаційній процедурі не будуть задоволенні не лише його вимоги, алей вимоги арбітражного керуючого по виплаті винагороди за здійснення розпорядження майном та ліквідації.

У судовому засіданні 20.11.2018р., оголошувалась перерва до 22.11.2018р.

У судове засідання 22.11.2018р. з'явився представник відповідача, який у повному обсязі підтримав вимоги, викладені у заяві, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача в судовому засідання 22.11.2018р. проти доводів заяви відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду заперечував та просив залишити її без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, заслухавши представника відповідача (заявника) та представника позивача, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

За змістом статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За змістом ч.3 цієї статті підставою для розстрочення судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно до ч. 5 вказаної статті, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з поданої заяви, КП "Промжилбуд" обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки виконання рішення суду, вказує на наявність скрутного фінансового становища підприємства.

В обґрунтування такої позиції відповідачем до заяви додано:

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2017р.;

- фінансовий звіт від 01.01.2018р.;

- довідку банку про залишок коштів на рахунку КП "Промжилбуд" станом на 05.11.2018р.;

- довідку від 31.10.2018р., підписану директором КП "Промжилбуд, про наявність транспортного засобу;

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об'єктів нерухомого майна щодо КП "Промжилбуд" станом на 26.10.2018р.

Згідно з пунктами 7.1.1 та 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Тобто, обов'язковими умовами надання відстрочки виконання рішення суду від 12.02.2018р. мають бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. У будь-якого разі відсутність у боржника коштів до виняткових обставин не відноситься, в силу прямої норми закону - ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Як зазначалося вище, на підтвердження скрутного фінансового становища та наявності кредиторської заборгованості, боржником надано:

- податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2017р.;

- фінансовий звіт від 01.01.2018р.;

- довідку банку про залишок коштів на рахунку КП "Промжилбуд" станом на 05.11.2018р.;

- довідку від 31.10.2018р., підписану директором КП "Промжилбуд, про наявність транспортного засобу;

- інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відсудження об'єктів нерухомого майна щодо КП "Промжилбуд" станом на 26.10.2018р.

Так, фінансовий стан підприємства це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Основним джерелом інформації для фінансового аналізу є фінансова звітність підприємства за два останні календарні роки та за останній звітній період. Фінансовий аналіз підприємства складається з таких етапів: оцінка майнового стану підприємства та динаміка його зміни; аналіз фінансових результатів діяльності підприємства; аналіз ліквідності; аналіз ділової активності; аналіз платоспроможності (фінансової стійкості); аналіз рентабельності.

Частина 2 статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV визначає, що фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Отже, належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами.

Відповідачем не надано звіт про рух грошових коштів, а надано лише довідку банку про залишок коштів КП "Промжилбуд" на рахунку станом на 05.11.2018р, що в свою чергу не дає можливість зробити висновок про рух коштів на рахунках відповідача у 2018р.

Окрім того, довідка банку містить інформацію по одному рахунку відповідача, але КП "Промжилбуд" не доведено, що підприємство має лише один рахунок.

Суд також зазначає, що надана відповідачем податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2017р. та фінансовий звіт від 01.01.2018р. містять інформацію про фінансовий стан КП "Промжилбуд" у 2017р., а не у 2018р., зважаючи на те, що з заявою про надання відстрочки виконання рішення суду відповідач звернувся наприкінці 2018р.

З урахуванням означеного надані боржником документи не є достатніми доказами в розумінні ст. 79 ГПК України на підтвердження скрутного фінансового становища боржника у 2018р.

Сам по собі незадовільний фінансовий стан боржника, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для надання відстрочки виконання рішення суду, оскільки їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача).

Незадовільний фінансовий стан та неплатоспроможність не є винятковими і не прогнозованими обставинами в умовах ринкової економіки, є одними із можливих ризиків підприємницької діяльності.

При цьому, суд враховує, що боржником не наведено і не надано суду доказів стосовно того, що на дату до якої відповідач просить відстрочити виконання рішення суду, зміняться обставини, та в результаті таких змін останній буде в змозі виконати рішення у даній справі.

Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Окрім того, вирішуючи питання про відстрочку судового рішення, суд враховує, що:

1) виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Крім того, суд зазначає, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, в цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов'язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.5 с.331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Рішення суду по даній справі, про відстрочку виконання якого просить відповідач, ухвалене 12.02.2018р., отже кінцева дата до якої може бути відстрочено виконання рішення - 12.02.2019р.

В свою чергу відповідач просить надати відстрочку виконання рішення суду до 09.10.2019р., що є порушенням положень ч.5 ст.331 ГПК України

З огляду на вищевикладене, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та приймаючи до уваги, що заявником (боржником) всупереч приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надано беззаперечних, неспростовних доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Колективного підприємства "Промжилбуд" про розстрочку виконання рішення господарського суду Херсонської області від 12.02.2018р. у справі № 923/823/17.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Колективного підприємства "Промжилбуд" за вх.№3122/18 від 12.11.2018р. про надання відстрочки виконання рішення у справі № 923/823/17 відмовити.

Ухвала набрала чинності 22.11.2018р. і може бути оскаржена протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали в порядку ст. 257 ГПК України.

Повний текст ухвали прийнято та підписано 26.11.2018р.

Суддя Н.А. Павленко