РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2018Справа № 910/10315/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство «Імпульс Плюс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Трейд»

про стягнення 383 000, 00 грн.

за участю представників:

позивача: Білозор О.О.

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІВ ТРЕЙД" про стягнення 383 000, 00 грн. штрафу.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором № 3899 про надання послуг від 02.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10315/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11.09.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.09.2018 представник позивача подав заяви про зменшення розміру позовних вимог та про повернення судового збору. Відповідно до поданої заяви просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 92 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене та наявність доказів направлення іншим учасникам справи заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд ухвалою від 11.09.2018 прийняв її до розгляду, проте у зв'язку з відсутністю в судовому засіданні представника відповідача розгляд справи відкладено до 02.10.2018.

У судовому засіданні 02.10.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Учасники справи у судове засідання 02.10.2018 не з'явились, своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 у зв'язку з відсутністю у судовому засіданні представників сторін, підготовче засідання відкладено до 06.11.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.11.2018 представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 06.11.2018 представник позивача подав заяву про повернення судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10315/18 до судового розгляду по суті на 27.11.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 27.11.2018 підтримав вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог та просив їх задовольнити у повному обсязі.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвали відправлені за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

У судовому засіданні 27.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АКТІВ ТРЕЙД" (відповідач) 02.10.2017 укладено договір № 3899 про надання послуг, відповідно до якого останній в порядку та на умовах, визначених договором зобов'язався за заявками позивача протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з перевезення вантажу, а позивач в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити належним чином надані послуги.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Строк дії договору відповідно до пункту 7.1 сторони погодили з моменту підписання до 31.12.2017. При цьому, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 7.2).

Відповідно до пункту 2.4 договору факт належного виконання послуг відповідачем та приймання їх позивачем засвідчується актом прийому-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом трьох робочих днів з дати закінчення надання послуг, зазначених в договорі.

Надання послуг перевезення вантажу у період з жовтня 2017 по листопад 2017 року відповідачем за договором № 3899 від 02.10.2017 та прийняття їх позивачем підтверджено долученими до матеріалів справи актами здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 1 134 855, 00 грн., № 16 від 13.10.2017 на суму 90 444, 00 грн., № 17 від 18.10.2017 на суму 60 540, 00 грн., № 19 від 19.10.2017 на суму 32 787, 00 грн., № 21 від 23.10.2017 на суму 90 207, 00 грн., № 24 від 27.10.2017 на суму 20 571, 00 грн., № 25 від 27.10.2017 на суму 134 106, 00 грн., № 57 від 02.11.2017 на суму 61 452, 00 грн., № 56 від 06.11.2017 на суму 89 469, 00 грн., № 59 від 07.11.2017 на суму 91 422, 00 грн., № 61 від 09.11.2017 на суму 57 882, 00 грн., № 64 від 10.11.2017 на суму 140 844, 00 грн., № 65 від 13.11.2017 на суму 96 216, 00 грн., № 66 від 13.11.2017 на суму 60 168, 00 грн., № 70 від 14.11.2017 на суму 50 757, 00 грн., № 74 від 17.11.2017 на суму 32 472, 00 грн., № 83 від 29.11.2017 на суму 25 518, 00 грн.

Відповідно до пункту 4.2 договору № 3899 позивач зобов'язаний протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі оплатити фактично надані послуги відповідно до погодженої сторонами заявки, за умови надання ТТН.

Позивач сплатив відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 1 134 855, 00 грн. за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, в порушення умов договору № 3899 від 02.10.2017 не зареєстрував та не надав позивачу копії податкових накладних, у зв'язку з чим останнім нараховано штрафні санкції в розмірі 92 000,00 грн. відповідно до пункту 5.7 договору.

За умовами пункту 3.1.11 договору № 3899 від 02.10.2017 відповідач зобов'язаний надати позивачу оригінали актів прийому-передачі наданих послуг, копії зареєстрованих належним чином податкових накладних та квитанції, що підтверджують реєстрацію податкових накладних у ЄДРПН, товарно-транспортні накладні та всі інші документи, що супроводжують перевезення вантажу, не пізніше дванадцяти календарних днів з дати надання послуг або їх оплати у відповідності до статті 187.1 Податкового кодексу України.

Однак, доказів, які б свідчили про виконання відповідачем умов договору № 3899 від 02.10.2017 у визначені пунктом 3.1.11 договору строки, суду не надано та матеріали справи не містять.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, 16.03.2018 звернувся до відповідача з вимогою про сплату штрафних санкцій, яка залишилася останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов'язання сталось не з його вини.

Згідно статті 217 Господарського кодексу України, у сфері господарювання застосовуються наступні види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За умовами пункту 5.7 договору № 3899 від 02.10.2017 у разі порушення строків надання документів, встановлених пунктом 3.1.11, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 200, 00 грн. за кожний день прострочення.

З урахуванням вищенаведеного, вимога про стягнення 47 200, 00 грн. штрафу за прострочення надання документів за актом № 74 від 17.11.2017 та 44 800, 00 грн. штрафу за актом № 83 визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 92 000, 00 грн. штрафних санкцій визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

З приводу клопотання позивача щодо повернення з Державного бюджету України 4 365, 00 грн. судового збору суд зазначає наступне:

За змістом пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 1762, 00 грн. до 616 700, 00 грн.).

При зверненні позивача до суду з позовом заявлено вимогу майнового характеру, за розгляд якої сплачено судовий збір у розмірі 5 745, 00 грн.

Під час розгляду справи, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до поданої заяви просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 92 000,00 грн.

З урахуванням пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за розгляд означеної вимоги сума судового збору становить 1762, 00 грн.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд вважає за доцільне заяву позивача про повернення судового збору задовольнити частково та повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 983, 00 грн. (5 745, 00 грн. - 1762, 00 грн. = 3 983, 00 грн.).

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" до товариства з обмеженою відповідальністю "АКТІВ ТРЕЙД" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Актів Трейд» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, будинок 30/39, офіс 15, ідентифікаційний код 41156266) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" (20400, Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Скворцова, будинок 40, ідентифікаційний код 34150627) 92 000 (дев'яносто дві тисяч) грн. 00 коп. - штрафу та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС" (20400, Черкаська область, Тальнівський район, м. Тальне, вул. Скворцова, будинок 40, ідентифікаційний код 34150627) з Державного бюджету України (р/р 3017, Платник: ТОВ «Виробниче підприємство "ІМПУЛЬС ПЛЮС", отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ, код 37993783, код банку 899998) судовий збір в розмірі 3 983 (три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 00 коп., сплачений на підставі платіжного доручення № 5294 від 23.07.2018. Оригінал платіжного доручення № 5294 від 23.07.2018 залишити в матеріалах справи № 910/10315/18.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.11.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк