ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № Б26/161-09

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. - адвоката Дожджанюка О.І., адвоката Білоцерковця Н.В., Управлінням охорони здоров'я виконкому Криворізької міської ради -Виноградової Н.Б., Криворізької міської ради - Беркут А.О., Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області - Бабія А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П.

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог щодо витребування майна

у справі № Б26/161-09

за заявою ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П.

до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування"

про визнання недійсним з моменту укладання договору купівлі-продажу майна банкрута

у справі № Б26/161-09

про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування"-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2009 порушено провадження у справі № Б26/161-09 про банкрутство ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", в порядку норм ст.53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2013 у справі № Б26/161-09 боржника - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Аксюк В.В.

У січні 2017 ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Вернигора В.П. звернувся до суду першої інстанції із заявою, з урахуванням заяви про уточнення, про визнання недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута, про визнання дії ліквідатора банкрута протиправними, про витребування у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров'я виконкому міської ради безпідставно набуте нерухоме майно, а саме: будівлю, яка знаходиться за адресою: 50004, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3 б та зобов'язати Територіальну громаду м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров'я виконкому міської ради передати будівлю поліклініки у власність ВАТ "Криворіжгірмаш", про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об'єкту нерухомості,про зобов'язання приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І. А. винести рішення про державну реєстрацію права та провести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими: скасування наступного запису з розділу про реєстрацію за власником права власності на об'єкт нерухомості, який в цілому зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 10; об'єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 36; загальна площа 1248,8м2. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: НАО 615571, НАО 615572, НАО 615573, виданий 06.08.2015, видавник: Рукавіцин І.А., приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1195;

- відкриття нового розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до якого занести відомості про нерухоме майно, яке належить ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування"( 50004, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. З, код за ), а саме: об'єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3 б; загальна площа 1248,8м2.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 у справі № Б26/161-09 ( судді : Камша Н.М., судді: Калиниченко Л.М., Владимиренко І.В.) заяву ліквідатора банкрута задоволено частково, визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона".

Визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними.

Для перевірки наявності в діях Москаленко Т.О. ознак злочину, передбаченого ст. 3652 Кримінального кодексу України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), ухвалено направити повідомлення до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури №3.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 (судді: Чус О.В., Кощеєв І.М., Пархоменко Н.В.) ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2017 у справі № Б26/161-09 (судді : В.М. Коваленко, О.Є. Короткевич, В.Я. Погребняк) постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2017, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 скасовано. Справу № Б26/161-09 в частині розгляду заяви ліквідатора Вернигори В.П. (з урахуванням уточненої заяви) про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Під час повторного розгляду справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 у справі № Б26/161-09 (суддя Примак С.А.) заява ліквідатора арбітражного керуючого Вернигори В.П. задоволено частково та визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування"в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона"; визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними; для перевірки наявності в діях Москаленко Т.О. ознак злочину, передбаченого ст. 365-2 Кримінального кодексу України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), вирішено направити окрему ухвалу до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури №3. В решті задоволення вимог ліквідатора відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 у справі № Б26/161-09 (судді : О.С.Євстигнеєв, Ю.Б.Парусніков, С.Г.Антонік) ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 скасовано. Заяву ліквідатора банкрута задоволено частково та визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута - 17/100 часток від комплексу будівель та споруд, а саме: будівля поліклініки №100, укладений між ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона".

Визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення зазначеного договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ліквідатор ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражний керуючий Вернигора В.П. просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог щодо витребування майна у справі № Б26/161-09 скасувати та прийняти нове рішення щодо задоволення цих вимог ліквідатора банкрута.

Не погоджуючись прийнятою постановою апеляційного господарського суду в частині відмови про витребування майна та решти вимог, ліквідатор банкрута послався на порушення судом вимог ст. 388 ЦК України, оскільки спірне нерухоме майно - будівля поліклініки за зазначеною адресою, вибуло з володіння банкрута з порушенням вимог Закону про банкрутство, а саме без проведення другого повторного аукціону, а за прямим договором купівлі-продажу майна за заниженою ціною і цей правочин в подальшому, в судовому порядку визнано недійсним, тобто це майно вибуло не з волі власника - банкрута, так як воля боржника спрямована на задоволення вимог кредиторів.

У відзивах Криворізька міська рада, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просять оскаржувану постанову апеляційного господарського суду залишити без змін, як таку що прийнята з дотриманням норм матеріального права.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 07.08.2018 для розгляду вказаної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі : Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жуков С.В., Білоус. В.В. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора банкрута на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог у справі № Б26/161-09 , справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.11.2018 на 10:15 год.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзивів на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частково задоволенню, з таких підстав.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 08.02.2018, якою визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу майна банкрута (будівля поліклініки №100) від 12.12.2014, укладеного між боржником - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" в особі ліквідатора Москаленко Тетяни Олександрівни та ТОВ "Лісова Корона"; визнано дії ліквідатора банкрута Москаленко Т.О. щодо укладення цього договору купівлі-продажу майна банкрута неправомірними; для перевірки наявності в діях Москаленко Т.О. ознак злочину, передбаченого ст. 365-2 Кримінального кодексу України (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги), вирішено направити окрему ухвалу до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та Криворізької місцевої прокуратури № 3., а в решті задоволення вимог ліквідатора відмовлено, апеляційний господарський суд встановив, що згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2017, автоматизованою системою було визначено колегіальний склад колегії суддів, а саме головуючий суддя Примак С.А., судді: Владимиренко І.В., Полєв Д.М. для розгляд у заяви ліквідатора Вернигори В.П. у справі №Б26/161-09, проте в порушення вимог господарсько-процесуального кодексу, Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розгляд даної заяви ліквідатора банкрута здійснено одноособово суддею Примак С.А.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 на підставі ч. 3 ст. 277 ГПК України.

Крім того, апеляційний господарський суд приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні вимог ліквідатора банкрута щодо витребування у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров'я виконкому міської ради нерухомого майна, а саме будівлю поліклініки, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. 3б та зобов'язання останнього передати це майно у власність боржника - ВАТ "Криворіжгірмаш" виходив з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Лісова Корона", придбавши спірне майно - будівлю поліклініки № 100 у боржника - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" за договором договір купівлі-продажу майна банкрута від 12.12.2014, направило управлінню охорони здоров'я Криворізької міської ради лист від 29.04.2015 з пропозицією щодо придбання будівлі поліклініки за вартістю, визначеною незалежним експертним оцінюванням, внаслідок чого Криворізькою міською радою прийнято рішення від 27.05.2015 № 3656 "Про внесення змін до рішення міської ради від 22.05.2013 № 1983 "Про придбання будівлі поліклініки по вул. Халтуріна, 3 в комунальну власність територіальній громаді м. Кривого Рогу".

В подальшому, 06.08.2015 між ТОВ "Лісова Корона" (продавець) та Управлінням охорони здоров'я виконкому Криворізької міської ради (покупець) укладено договір купівлі - продажу поліклініки, за яким покупець придбав у продавця зазначене майно за ціною 1 792 000 грн. (згідно звіту про оцінку нерухомості, здійснену суб'єктом оціночної діяльності - Товарною біржею "Депорт").

За таких обставин, враховуючи вище наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що територіальна громада міста Кривого Рогу в особі управління охорони здоров'я виконкому міської ради є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна - поліклініки № 100. по вул. Халтуріна, 3 у м. Кривому Розі, при цьому неможливо витребувати це майно у добросовісного набувача - Криворізької міської ради, згідно вимог ст. 388 ЦК України, оскільки спірне майно вибуло з володіння власника з його волі, внаслідок волевиявлення юридичної особи, яке було здійснене через його керівника - ліквідатора арбітражного керуючого Москаленко Т.О., так укладаючи первісний договір купівлі-продажу спірного майна останній діяв в рамках повноважень, передбачених законодавство, а тому відсутні підстави для задоволення вимог ліквідатора банкрута про витребування у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров'я виконкому міської ради будівлі поліклініки.

Крім того, апеляційний господарський суд зазначив про можливість відшкодування завданої шкоди боржнику у порядку, визначеному ст. 111 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не в порядку ст. 388 ЦК України, яку неможливо застосувати до даних правовідносин, виходячи із сукупності дій всіх осіб.

При цьому, апеляційний суд відмовляючи у задоволені решти вимог про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності об'єкту нерухомості, який в цілому зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як будівля, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, 3-б, яке було внесено на підставі, зареєстрованого за реєстровим №1195 від 06.08.2015р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., переходу права власності по договору купівлі - продажу нерухомого майна за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна,3-б; зобов'язання приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцина І. А. винести рішення про державну реєстрацію права та провести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якими: скасувати наступний запис з розділу про реєстрацію за власником права власності на об'єкт нерухомості, який в цілому зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 10; об'єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна, 3-б; загальна площа 1248,8м2. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: НАО 615571, НАО 615572, НАО 615573, виданий 06.08.2015, видавник: Рукавіцин І.А., приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1195; відкрити новий розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до якого занести відомості про нерухоме майно, яке належить Відкритому акціонерному товариству "Криворізький завод гірничого машинобудування" 50004, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Халтуріна, буд. З, код за , а саме: об'єкт нерухомого майна: будівля; адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Халтуріна,3-б; загальна площа 1248,8м2 виходив з того, що ці вимоги є похідними від вимоги про витребування майна, а тому підстав для їх задоволення також не має.

Але з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна, з огляду на таке.

Статтею 330 ЦК України передбачено, якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За ст. 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

При цьому, наведена норма права передбачає те, що у разі вибуття майна з володіння власника за вищезазначених обставин, законодавець надає переваги у захисті власнику, а не добросовісному набувачеві, але це не означає, що добросовісний набувач взагалі позбавлений можливостей захисту своїх інтересів, адже він може звернутися з відповідним позовом (залежно від підстав придбання майна) до особи, яка відчужила майно власника. Тим самим утверджується певна система врівноваження інтересів власників і добросовісних набувачів.

У разі якщо відчуження майна мало місце два і більше разів після укладення правочину, який в подальшому визнано недійсним, таке майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, як від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Верховний Суд України в постановах від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15, від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15 дійшов висновку, що витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

За таких обставин, з урахуванням вище наведеного, суд апеляційної інстанції визнавши недійсним з моменту укладення первісний договір купівлі-продажу, за яким спірне нерухоме майно (будівля поліклініки) вибуло з володіння банкрута, у зв'язку з тим, що спірна угода укладена без проведення другого повторного аукціону, шляхом укладання угоди ліквідатора з ТОВ "Лісова Корона" і відчужено за заниженою ціною, з порушенням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", апеляційний суд вирішуючи спір щодо наявності або відсутності правових підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку ст. 388 ЦК України, мав встановити, чи вибуло це спірне майно із володіння власника за його волі або поза волею власника.

Відтак, на суд покладається обов'язок встановити чи свідчить визнання в судовому порядку недійсним договору купівлі-продажу з відчуження спірного майна про те, що це нерухоме майно вибуло з володіння законного власника - ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" поза його волею та з порушенням вимог чинного законодавства.

Таким чином касаційний господарський суду дійшов висновку, що висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для витребування спірного нерухомого майна, передбачені положеннями ст. 388 ЦК України, оскільки останнє вибуло з володіння банкрута за його волею - є передчасними, а також такими, що зроблені без врахування всіх фактичних обставин справи та вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України.

При цьому, вирішуючи даний спір щодо витребуванням у територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Управління охорони здоров'я виконкому міської ради спірного нерухомого майна , а саме поліклініки № 100. по вул. Халтуріна, 3 у м. Кривому Розі, та повернути це майно власнику - боржнику у даній справі, суду слід врахувати вимоги ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачено, що до складу ліквідаційної маси банкрута не підлягають включанню, зокрема, об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Об'єкти прамва комунальної власності - це те майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

До об'єктів права комунальної власності, зокрема, належать: рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, пенсійні фонди, частки в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування, а також відумерла спадщина.

Таким чином, з огляду на вище зазначене, в даному випадку розглядаючи питання щодо витребування спірного майна (будівля поліклініки) суду слід надати належну оцінку правовому статусу цього майна.

Згідно ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд вирішує такі питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджені; чи інші фактичні дані, які мають значення для ви рішення справи та докази на їх підтвердження, та яку норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог ліквідатора банкрута щодо витребування майна у справі № Б26/161-09 не можна визнати як таку, що відповідають фактичним обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню, а справа у скасованій частині направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати вище викладене, більш повно та всебічно перевірити фактичні обставини, надати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти судове рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" арбітражного керуючого Вернигори В.П. задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 в частині відмови у задоволенні вимог щодо витребування майна у справі № Б26/161-09 скасувати.

Справу № Б26/161-09 у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.