ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. Справа№ 43/550-50/327-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Титарєвої Г.І.,

представники учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року

у справі № 43/550-50/327-2012 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра»

до Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Житлово- комунальне господарство «Геолог»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року припинено провадження у справі № 43/550-50/327-2012 про банкрутство ТОВ «Житлово-комунальне господарство «Геолог» та припинено дію мораторію.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра» звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року, а справу направити на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року вказану апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто скаржнику без розгляду по суту.

Постановою Верховного Суду від 12.04.2018 року касаційну скаргу ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра» задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 у справі № 43/550-50/327-2012 скасовано, справу передано до Київського апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 року призначено справу до розгляду на 08.10.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року „Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду,який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування у газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті „Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом приймання-передачі судових справ від 01.10.2018 року, на виконання п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 20.09.2018 року № 475, справу № 43/550-50/327-2012 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2018 року, справа № 43/550-50/327-2012 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 05.11.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №43/550-50/327-2012 за апеляційною скаргою Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 22.11.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі. Крім того,даною ухвалою суду витребувано у скаржника оригінал апеляційної скарги з доданими до неї додатками, яку було повернуто ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року.

Представники скаржника в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, при цьому від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

22.11.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 03.06.2017 року про припинення провадження у справі - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

В даному випадку застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції Закону, чинній до 19.01.2013 року.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у червні 2008 року ЗАТ «Сустр-19» звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про визнання банкрутом ТОВ «Житлово-комунальне господарство «Геолог».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2008 порушено провадження у справі № 43/550 про банкрутство ТОВ «Житлово-комунальне господарство «Геолог», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2011 року припинено провадження у справі № 43/550 за заявою ЗАТ «Сустр-19»; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2008 року у справі № 43/550.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2012 року у справі № 43/550 апеляційну скаргу ЗАТ «Сустр-19» задоволено; ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2011 року скасовано, справу передано на розгляд до місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.01.2013 року замінено ініціюючого кредитора ЗАТ «Сустр-19» на ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року заяву ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра» про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «ЖКГ «Геолог» залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 апеляційну скаргу ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра» задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 23.05.2016 року у справі №43/550-50/327-2012 скасовано, справу направлено до господарського суду міста Києва.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року припинено провадження у справі № 43/550-50/327-2012 про банкрутство ТОВ «Житлово-комунальне господарство «Геолог»; припинено дію мораторію; вирішено інші процедурні питання.

Вказана ухвала мотивована невідповідністю заяви ініціюючого кредитора вимогам Закону про банкрутство, оскільки до заяви кредитора не було додано ані рішення суду, ані виконавчих документів, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду щодо припинення провадження у справі з цих підстав, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Тобто, відповідно наведених положень Закону про банкрутство ознаками неплатоспроможності боржника є: а) грошові вимоги, які повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Положеннями абзацу 8 ст. 1 Закону про банкрутство встановлено, що безспірними вимогами кредиторів, є вимоги, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 7 Закону про банкрутство, до заяви кредитора додаються, зокрема, документи, які підтверджуються визнання вимог кредиторів.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та припиняючи провадження у справі про банкрутство на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року) місцевим господарським судом залишено поза увагою, що безспірність грошових вимог ініціюючого кредитора ЗАТ «Сустр-19» підтверджується тою обставиною, що його претензію від 15.08.2007 про оплату боргу в сумі 6 096 473,52 грн. боржник - ТОВ «ЖКГ «Геолог» визнав згідно відповіді на претензію, викладеної у листі від 23.09.2007 року.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що заборгованість ТОВ «ЖКГ «Геолог» виникла внаслідок господарської діяльності, пов'язаної із виконанням укладеного із ЗАТ «Сустр-19» договору купівлі-продажу від 18.04.2007 року, відповідно до умов якого останній поставив боржнику товар у кількості та в асортименті, визначених додатком № 1 до цього договору. Поставку обладнання за названим договором сторони оформили актом від 23.04.2007 № 1.

Боржником, в свою чергу, не заперечується факт укладення названого договору, сума боргу не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про порушення провадження у даній справі про банкрутство подано ініціюючим кредитором до суду 09.07.2008.

Тобто, на час звернення ініціюючого кредитора із заявою строк невиконання боржником грошових вимог кредитора становив понад три місяці, а розмір цих вимог - понад 300 мінімальних розмірів заробітної плати.

Таким чином, ініціюючим кредитором, правонаступником якого в подальшому стала ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра», під час подання заяви про порушення справи про банкрутство боржника було дотримано відповідні вимоги законодавства, які діяли на той час.

Вищенаведені обставини вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, який у своїй постанові від 04.07.2012 року, скасовуючи ухвалу господарського суду міста Києва від 08.12.2011 року про припинення провадження у справі з аналогічних підстав, встановив наявність всіх встановлених Законом про банкрутство ознак неплатоспроможності боржника, які необхідні для здійснення провадження у даній справі про банкрутство, зокрема і безспірності вимог кредитора.

Зазначена постанова в установленому законом порядку не скасована та набрала законної сили, тому в даному випадку має преюдиційне значення і її висновки підлягають врахуванню судом першої інстанції.

Місцевий господарський суд вказаних обставин не врахував, як наслідок дійшов помилкового висновку про невідповідність заяви ініціюючого кредитора вимогам Закону про банкрутство.

Згідно ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За наведених вище обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі № 43/550-50/327-2012 прийнято з порушенням норм законодавства, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а тому вбачає підстави для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи №43/550-50/327-2012 до місцевого суду для продовження розгляду.

Судова колегія також зазначає, що частиною 3 ст. 94 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (станом на дату звернення скаржника з апеляційною скаргою), передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII, з апеляційних і касаційних скарг на інші ухвали суду у справі про банкрутство судовий збір вправляється за ставкою, визначеною пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 4 вказаного Закону, в редакції чинній на дату подання апеляційної скарги, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір").

Законом України № 1801-VIII від 21.12.2016 року „Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1 600,00 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги в даній справі на ухвалу про припинення провадження у справі скаржником мало бути сплачено 1 600,00 грн. судового збору.

Натомість, як встановлено судовою колегією після винесення ухвали про прийняття справи до провадження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГОІ «Реабілітаційний центр «Довіра», останнім за подання апеляційної скарги було сплачено лише 93,50 грн. судового збору, тобто в меншому розмірі, ніж передбачено законом.

Відповідно до абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд має право стягнути недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.

Таким чином, з апелянта підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України недоплачений судовий збір у розмірі 1 506,50 грн. за подання апеляційної скарги у справі № 43/550-50/327-2012.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі №43/550-50/327-2012 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 06.03.2017 року у справі № 43/550-50/327-2012 скасувати.

3. Справу № 43/550-50/327-2012 передати до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Стягнути з Громадської організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 6, ідентифікаційний код 36791252) в дохід Державного бюджету України недоплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 506,50 грн.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 30.11.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді М.Л. Доманська

Б.В. Отрюх