ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1544/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс"

про стягнення 16 198,26 грн

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Вітусєвич Я.Ф. (довіреність вих. № 16-Д від 06.09.2018 року);

від відповідача: Лавренюк Л.П. (довіреність б/н від 20.06.2018 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області 13.07.2018 року надійшла позовна заява б/н від 09.07.2018 року Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" про стягнення 35 594,50 грн. з яких 21 559,36 грн. основного боргу, 7 186,45 грн. пені, 3 593,23 грн. штрафу та 3 255,46 грн. процентів за користування грошовими коштами за Договором поставки № 30-МС-17 від 04.12.2017 року.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року у справі № 911/1544/18 позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" залишено без руху.

Через канцелярію Господарського суду Київської області позивачем у встановлений судом строк подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, якою також останній змінив ціну позову у зв'язку з сплатою відповідачем основного боргу в сумі 21 559,36 грн. та просив суд стягнути з відповідача 16 198,26 грн. з яких 7186,45 грн. пені, 3 593,23 грн. штрафу та 5 418,58 грн. процентів за користування грошовими коштами.

Таким чином, предметом розгляду даного спору є стягнення з відповідача 16 198,26 грн. з яких 7186,45 грн. пені, 3 593,23 грн. штрафу та 5 418,58 грн. процентів за користування грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі № 911/1544/18, справу № 911/1544/18 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.09.2018 року.

18.09.2018 року представником відповідача подано відзив на позов, яким відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

24.09.2018 року представником позивача подано заяву, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 24.09.2018 року не з'явився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 14.08.2018 року не виконав, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду Київської області від 24.09.2018 року оголошено перерву в підготовчому засіданні у справі № 911/1544/18 на 10.10.2018 року.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 10.10.2018 року не з'явився, уточнень позовних вимог не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.10.2018 року проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві, поданому 18.09.2018 року. Окрім того, зазначив, що відзив з доданими до нього документами був надісланий позивачу 17.09.2018 року, докази надіслання якого надані до суду 18.09.2018 року.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 10.10.2018 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд оголосив ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.10.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 29.10.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 29.10.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" (далі - позивач, МХП) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (далі - відповідач, Контрагент) було укладено Договір поставки № 30-МС-17 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Контрагент зобов'язується у встановлені строки, передати у власність МХП для подальшого використання в господарській діяльності Товар (далі - Товар) зазначений в Додатку до Договору, а МХП прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар.

Додаток № 1 - Предмет, строки та порядок оплати Товару, застереження про зміну ціни, максимальну суму договору, строк дії договору, строки поставки Товару, відповідальність (п. 1.2.1 Договору).

Додаток № 2 - Специфікація та/або видаткова накладна, яка містить найменування (вид Товару), вартість, кількість, одиницю виміру, термін, умови та місце поставки (п. 1.2.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Контрагент гарантує, що поставлений Товар є якісним, сертифікованим (визнаним), відповідає всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для Товарів даного виду.

Згідно п. 4.3 якість Товару, що постачається за даним Договором, повинна відповідати сертифікатам якості заводу виробника Товару та іншим документам щодо якості Товару, які передбачені діючим законодавством України.

У відповідності до п. 5.2 Договору разом із товаром Контрагент повинен передавати МХП документи, що підтверджують його якість і безпеку, комплектність, включаючи сертифікати якості заводу виробника на кожну партію, посвідчення про державну реєстрацію Товару, якісні посвідчення, довідки/свідоцтва (оригінали або копії завірені печаткою Контрагента) та всі інші необхідні документи, які згідно умов даного Договору та діючого законодавства України повинні бути передані разом із Товаром.

МХП здійснює перевірку якості поставленого Товару шляхом відбору зразків протягом 10 календарних днів з дати поставки товару Контрагентом МХП. Відібрані зразки передаються для проведення лабораторного дослідження. Якщо за висновками лабораторного дослідження виявиться невідповідність якості Товару, МХП направляє Контрагенту Претензію з додаванням висновків лабораторії. Контрагент протягом 5 календарних днів з моменту отримання претензії МХП має право на перевірку та підтвердження обґрунтованості претензії по якості Товару, поставленого МХП, в незалежній лабораторії. У цьому випадку випробування проводяться над контрольним зразком, який відбирається та опломбовується в присутності виключно обох Сторін (п. 4.5 Договору).

Згідно п. 8.2 Договору в разі поставки Контрагентом Товару/партії Товару, яка не відповідає вимогам діючого законодавства України та умовам цього договору щодо якості або маркування, Контрагент зобов'язаний протягом 7 (семи) календарних днів з дати виявлення замінити Товар/партію Товару з недоліками на таку ж кількість Товару/партії Товару без недоліків. МХП має право стягнути з Контрагента штраф в розмірі, який зазначений в Додатку № 1 у відсотковому розмірі від вартості Товару/партії Товару, що поставлений з недоліками. При цьому, МХП має право відстрочити оплату Товару/партії Товару пропорційно до кількості днів протягом яких здійснювалась така заміна Товару/партії Товару. Якщо Контрагент не замінить Товар/партію Товару протягом вищезазначеного в цьому пункті строку, то з 8-го календарного дня МХП має право відмовитися від отримання Товару/партію Товару з недоліками, що не звільняє Контрагента від оплати штрафних санкцій. Контрагент протягом 3 календарних днів з дати отримання (або з дати отримання МХП повідомлення відділення поштового зв'язку про неможливість вручення) повідомлення від МХП про відмову від отримання Товару/партії Товару зобов'язаний забрати неякісний Товар/партію Товару за свій рахунок та повернути отримані суми грошових коштів, які були сплачені за поставку Товару/партії Товару з недоліками на рахунок МХП (якщо така оплата була здійснена МХП до моменту повернення Товару/партії Товару з недоліками Контрагенту) та відшкодувати понесені збитки МХП.

Пунктом 3 Додатку № 1 до Договору Сторони погодили наступні умови оплати Товару: шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок Контрагента в розмірі 30 % від вартості Товару зазначеної у відповідній Специфікації протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання відповідної Специфікації до Договору, а 70 % від вартості Товару зазначеної у відповідній Специфікацїї не пізніше першого платіжного дня по закінченню строку 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати отримання Товару та підписання Сторонами видаткової накладної з урахуванням п. 2.3 Договору. Платіжним днем МХП є четвер.

Специфікацією № 1 (Додаток № 2 до Договору) сторони погодили поставку мікрогранульованого мінерального добрива Супер Старт (ИР 10:35+2% МgO + 5% S+2% Zn) (далі - Товар) в кількості 1,5 тон на загальну суму 71 864,52 грн. з ПДВ зі строком оплати до 20.03.2018 року (при умові внесення Покупцем попередньої оплати).

В 10.1 Договору Сторони передбачили, що первинний строк дії Договору встановлюється як 1 рік від дати підписання його Сторонами. Договір автоматично продовжується на кожен наступний строк в один рік, поки одна із сторона, не менше ніж за 30 календарних днів до дати закінчення поточного строку договору, не надішле іншій Стороні письмове повідомлення про небажання продовжувати дію договору.

14.12.2017 року позивачем було проведено попередню оплату у розмірі 30 % від вартості Товару у розмірі 21 559,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 14.12.2017 року, як передбачено п. 3 Додатку № 1 до Договору.

Як зазначає позивач, 22.03.2018 року відповідачем було проведено поставку Товару в загальній кількості 1,5 тон на загальну суму 71 864,52 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН -0000009 від 22.03.2018 року та товарно-транспортною накладною № 17 від 22.03.2018 року. Разом із поставленим Товаром відповідачем на виконання п. 5.2 Договору було надано позивачу сертифікат заводу виробника Товару (Certificate of Analysis) та Посвідченням про державну реєстрацію серії А № 05633 від 25.12.2016 року.

У відповідності до п. 4.5 Договору позивачем після отримання Товару за участю відповідача були відібрані зразки для перевірку якості поставленого Товару, що підтверджується Актом відбору добрив для проведення аналізу, які в подальшому були передані для проведення лабораторного дослідження.

Про висновки лабораторного дослідження спірного Товару, проведеного державною установою «Інститутом охорони ґрунтів України» Міністерства аграрної політики та продовольства України, повідомлено замовника - позивача листом № 158-08.01/1056 від 16.04.2018 року, до якого додані результати аналізу мінерального добрива та пояснювальна записка до визначення фізико-хімічних показників.

З наведених висновків вбачається розбіжність у гранулометричному складі, зокрема згідно результатів аналізу мінерального добрива гранулометричний склад, масова частка гранул розміром: менше 0,5 мм - 4,14 %; від 0,5 до 1,1 мм - 13,49 %; від 1,1 мм до 1,4 мм - 43,29 %; від 1,4 мм до 1,6 мм - 16,33 %; від 1,6 до 2,0 мм - 6,42 %; більше 2,0 мм - 16,33 %; а згідно сертифікату заводу виробника Товару (Certificate of Analysis) 0,5 - 1,2 мм мінімум 90 %.

Відтак, відповідачем було поставлено позивачу неякісний Товар.

На виконання п. 8.2 Договору позивач направив відповідачу Претензію вих. № 129 від 18.04.2018 року з вимогою про заміну неякісного Товару поставленого згідно спірної видаткової накладної на таку ж кількість Товару без недоліків, але вже іншого виробника, погодженого сторонами, в строк до 25.04.2018 року, та вивезення неякісного добрива за власний рахунок.

У відповідь на вказаний лист, відповідач листом вих. № 38 від 19.04.2018 року запропонував позивачу у відповідності до п. 4.5 Договору провести випробування над контрольним зразком в незалежній лабораторії.

Проте, відповідач в передбачений п. 4.5 Договору строк, на підприємство позивача, де знаходиться Товар, не прибув, контрольних зразків для проведення випробування в підтвердження обґрунтованості своїх заперечень проти претензії по якості Товару, не відібрав.

У випадку якщо оплата за Товар була здійснена МХП до моменту виявлення недоліків щодо кількості та не було здійснено допоставки Контрагентом, Контрагент зобов'язаний повернути отриману грошову суму за цей Товар протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги на повернення коштів від МХП. У разі неповернення коштів у зазначений термін Контрагент сплачує МХП проценти та штрафні санкції, що передбачені цим договором (п. 8.4 Договору).

Позивач листом вих. № 156 від 07.05.2018 року відмовився від Товару та просив відповідача у відповідності до п. 8.2 Договору забрати неякісний Товар за свій рахунок та повернути отриману суму грошових коштів в розмірі 21 559,36 грн., які були сплачені за поставку Товару з недоліками на рахунок.

Листом вих. № 56 від 15.05.2018 року відповідач повідомив позивача про готовність забрати поставлений Товар за власний рахунок та повернути сплачені кошти в якості попередньої оплати (авансу). Крім того зазначив, що виявлені відхилення вважає незначними та такими, що не впливають на результат дії препарату.

Гарантійним листом № 59 від 08.06.2018 року відповідач зобов'язався вирішити всі питання, пов'язані із поверненням грошових коштів та відвантаженням Товару в строк до 06.07.2018 року. Однак, відповідачем наведені домовленості порушено, в погоджений строк неякісний товар не забрано, кошти не повернуті і продовжують безпідставно утримуватись відповідачем.

У зв'язку з несвоєчасною поставкою Товару, поставкою неякісного Товару та несвоєчасним повернення сплачених грошових коштів (авансу), позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 7186,45 грн. пені за несвоєчасну поставку Товару на підставі п. 8.1 Договору за період з 20.03.2018 року по 21.03.2018 року, нарахованої від загальної вартості несвоєчасно поставленого товару на суму 71 864,52 грн., 3 593,23 грн. штрафу за поставку неякісного Товару нарахованого у відповідності 8.2 Договору на суму 71 864,52 грн. та 5 418,58 грн. процентів за користування грошовими коштами за несвоєчасне повернення сплачених грошових коштів (авансу), нарахованих на підставі п. 8.7 Договору за період з 14.12.2017 року по 13.07.2018 року на суму 21 559,36 грн.

В ході розгляду спору, відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечував та зазначав, що згідно чинного законодавства пеня стягується лише у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а оскільки поставка товару не є грошовим зобов'язанням, вимога про стягнення пені у сумі 7 186,45 грн. є такою, що не відповідає вимогам законодавства. Окрім того зазначив, що оскільки ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, враховуючи, що позивач в односторонньому порядку розірвав спірний Договір та відмовився від поставленого Товару, вимога про стягнення пені за його несвоєчасну поставку є безпідставною.

Також відповідач стверджує і про те, що правових підстав вимагати сплати штрафу за поставку неякісного товару у позивача немає, оскільки сплата штрафу за поставку неякісного товару, у випадку його повернення та відмови від подальшої поставки товару, укладеним договором не передбачена. Спираючись на положення ст. 678 Цивільного кодексу України відповідач твердить про те, що у вищезгаданій статті передбачено виключний перелік вимог, які може пред'явити покупець товару у випадку поставки неякісного товару, в якому сплата штрафних санкцій та відсотків за користування чужими грошовими коштами відсутня. Поміж того, відповідач визнає, що порушив строк повернення грошових коштів позивачу, але вважає, що відповідальність у вигляді сплати процентів пунктом 8.4 Договору не передбачено.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 5 ст. 268 Господарського кодексу України визначено, що у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, вимагати повернення сплаченої суми.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на обставини спору, мала місце попередня оплата товару, який поставлений з порушенням щодо якості, що надає позивачу право вимагати повернення передплачених коштів та відмовитись від подальших правовідносин з відповідачем за Договором.

13.07.2017 року відповідач повернув позивачу суми попередньої оплати, що підтверджується випискою по рахунку позивача від 13.07.2018 року, наданою позивачем.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України унормовано, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобовязань, які звичайно застосовуються в господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ивільного кодексу України (ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України ).

Видами забезпечення виконання зобовязання, за змістом положень ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а ч. 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до п. 8.1 Договору у разі несвоєчасної поставки Товару/партії Товару, Контрагент зобов'язаний сплатити пеню у погодженому сторонами в Додатку № 1 відсотковому розмірі від загальної вартості несвоєчасно поставленого/партії Товару за кожен день затримки поставки.

Пунктом 8 Додатку передбачено, що відповідно до п. 8.1 Договору встановлюється відсоток пені в розмірі 5 %.

Згідно Специфікації термін поставки до 20.03.2018 року (при умові внесення Покупцем попередньої оплати).

Оскільки попередня оплата була внесена, спірний Товар повинен був бути поставлений до 20.03.2018 року як передбачено Специфікацією.

Проте, в порушення вищезазначеного, відповідачем Товар поставлено 22.03.2018 року, про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна.

Верховний суд України у постанові від 03.12.2013 року № 3-35гс13 зазначає, що «до відповідальності відповідача за поставку товарів з простроченням строків передбачених у Договорі не застосовуються норми ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», які передбачають застосування відповідальності за невиконання грошових зобов'язань. Та обставина, що за порушення передбаченого строку поставки товару постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді пені у розмірі 2 % від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення товару, не перетворює цю неустойку в пеню за порушення грошового зобов'язання, так само, як і обов'язок постачальника поставити товар не стає грошовим зобов'язанням».

Враховуючи, що пунктом 8.1 Договору сторони погодили розмір пені за порушення негрошового зобов'язання - термінів поставки товару, що відповідає нормам чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені згідно з наданим розрахунком позивача, який є арифметично вірним.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що МХП має право стягнути з Контрагента за поставку неякісного Товару штраф в розмірі, який зазначений в Додатку № 1 у відсотковому розмірі від вартості Товару/партії Товару, що поставлений з недоліками.

Пунктом 9 Додатку передбачено, що відповідно до п. 8.2 Договору встановлюється штраф в розмірі 5%.

Суд перевіривши розрахунок штрафу дійшов висновку, що штраф правомірно нарахований в розмірі 5 % від вартості Товару, що поставлений з недоліками, що відповідає 8.2 Договору.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.7 Договору передбачено, що повернення Контрагентом сплачених МХП грошових коштів Контрагент зобов'язанні здійснити протягом трьох днів з моменту отримання письмової вимоги від МХП, а також сплатити проценти за користування такими грошовими коштами у розмірі визначеному в Додатку № 1 відсотку за кожен день користування.

Пунктом 12 Додатку передбачено, що відповідно до п. 8.7 Договору встановлюється в розмірі 0,1 %.

Зобов'язання з повернення суми попередньої оплати в розмірі 21 559,36 грн. виникло у відповідача на 4-й день після отримання письмової вимоги про її повернення, а саме 19.05.2018 року, у зв'язку з тим, що вказані грошові кошти були повернуті позивачу 13.07.2018 року, вимога про стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами є правомірною та обґрунтованою.

Однак, судом було виявлено помилки в наданому позивачем розрахунку відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема помилки в періодах нарахування, оскільки позивач помилково відсотки за користування чужими грошовими коштами нараховує з моменту перерахування попередньої оплати, а саме з 14.12.2017 року, що суперечить п. 8.7 Договору, оскільки вимога про повернення попередньої оплати була надіслана лише 07.05.2018 року та отримана відповідачем 15.05.2018 року. Відтак, станом на 14.12.2017 року грошові кошти в сумі 21 559,36 грн. перебували у відповідача правомірно, обов'язок з повернення цих коштів виник з 19.05.2018 року.

У зв'язку з чим, судом було здійснено правильний розрахунок відсотків за користування чужими грошовими коштами за правильний період (з 19.05.2018 року по 12.07.2018 року) на заявлену суму в розмірі 21 559,36 грн., згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 1 185,76 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 11 965,44 грн. з яких 7 186,45 грн. пені за несвоєчасну поставку Товару, 3 593,23 грн. штрафу за поставку неякісного Товару, 1 185,76 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за несвоєчасне повернення сплачених грошових коштів (авансу). В решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 301,56 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129,233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" про стягнення 16 198,26 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 1-В) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" (24024, Вінницька обл., Подільський р-н., с. Яришів, вул. Головна, 161) 7 186 (сім тисяч сто вісімдесят шість) грн. 45 коп. пені, 3 593 (три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 23 коп. штрафу, 1 185 (одна тисяча сто вісімдесят п'ять) грн. 76 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1 301 (одна тисяча триста один) грн. 56 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокряж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" про стягнення 16 198,26 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.11.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін