ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа№ 910/6426/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 20.09.2018 (суддя Ващенко Т.М.)

про часткове задоволення заяви Публічного акціонерного

товариства «Українська залізниця» про поворот виконання

рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016

у справі № 910/6426/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк»

до 1) Державного підприємства «Донецька залізниця»

2) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 5 269 111, 55 доларів США

за участю Генеральної прокуратури України

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 у справі № 910/6426/16 заяву Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 задоволено частково. В поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 139 769 958, 87 грн. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено. Ухвалено видати наказ.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» подало до Господарського суду міста Києва апеляційну скаргу б/н від 21.09.2018 та до Київського апеляційного господарського суду ще одну апеляційну скаргу б/н від 21.09.2018, які за своєю суттю є ідентичними, відтак апеляційний господарський суд вважав за необхідне розглядати їх як одну. У згаданих скаргах апелянт просив зупинити дію ухвали Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 у справі № 910/6426/16, а також скасувати цю ухвалу. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням вимог процесуального права. Звертаючи увагу на те, що справа розглядається після перегляду Верховним Судом України, апелянт стверджував, що за приписами чинного ГПК України при новому розгляді справи суд вирішує питання про поворот виконання разом з ухваленням судового рішення, прийняття окремого судового рішення в такому випадку цим Кодексом не передбачено. За твердженнями апелянта, ухвала про поворот виконання рішення приймається окремо виключно у випадку, якщо заява про поворот виконання рішення була подана після прийняття судового рішення (ч. 9 ст. 333 ГПК України). На переконання апелянта, суд першої інстанції допустився помилки, адже рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 про відмову в задоволенні позову, яке стало підставою для повороту виконання, не набрало законної сили, а ухвала про поворот виконання рішення набрала законної сили й на виконання цієї ухвали судом вже було видано відповідний наказ. Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції допустив видачу наказу про стягнення з АТ «Таскомбанк» 139 769 958, 87 грн на підставі судового рішення, яке ще не набрало законної сили. За твердженнями апелянта, місцевий суд не мав повноважень допустити поворот виконання та видавати відповідний наказ у випадку, якщо судове рішення, яке є підставою для здійснення повороту, не набрало законної сили.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-2 та прокурор подали відзиви, в яких стверджували про безпідставність на необґрунтованість апеляційних вимог, просили не брати їх до уваги, відтак оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Їх доводи, зокрема, зводяться до того, що про поворот виконання рішення приймається ухвала, як окреме судове рішення, що спростовує обґрунтування банку про вирішення цього питання разом з ухваленням судового рішення, яким відмовлено в позові. Відповідач-2 та прокурор також вважають безпідставними твердження апелянта про те, що місцевий суд не мав повноважень допустити поворот виконання рішення та видати відповідний наказ у випадку, якщо судове рішення не набрало законної сили тощо.

У відповіді на відзиви ПАТ «Українська залізниця» та Генеральної прокуратури України, апелянт зазначав, що стягнення з нього грошових коштів на підставі оскаржуваної ухвали фактично передбачає стягнення цих коштів на підставі також оскаржуваного рішення, яке не набрало законної сили, а тому безпосередньо порушує право позивача на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В судове засідання апеляційної інстанції 20.11.2018 з'явились представники позивача, відповідача-2 та прокуратури, представник відповідача-1 не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача в судовому засіданні надали пояснення, в яких підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити за наведених в ній підстав та скасувати оскаржувану ухвалу.

Представники відповідача-2 та прокуратури в судовому засіданні надали пояснення, в яких заперечили доводи апеляційної скарги, просили не брати їх до уваги, відтак оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця», відповдіача-1) та Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця», відповідача-2) про стягнення 5 269 111,55 доларів США заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ПАТ «Таскомбанк» 5 000 000,00 доларів США заборгованості за кредитом, 388 889,45 доларів США процентів, а також 206 700,00 грн судового збору.

На виконання вимог державного виконавця у виконавчому провадженні № 52552488 відповідачем-2 сплачено 153 746 954,89 грн згідно платіжного доручення № 459/24-2 від 07.10.2016, з яких 139 769 958,87 грн на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 № 910/6426/16 та 13 976 996,02 грн виконавчого збору.

Постановою Верховного Суду України від 15.03.2017 вищезгадані рішення та постанови скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи, 25.01.2018 ПАТ «Українська залізниця» подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16.

За приписами ст. 333 ГПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, поворот виконання судового рішення - це процесуальна дія, яка полягає у повному або частковому відновленні первісного становища відповідача. В результаті суд зобов'язує позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

В рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 у справі N 1-25/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав, у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечую елективне поновлення в правах».

За приписами ст. 333 ГПК України питання про поворот виконання рішення суду вирішується тільки в тому випадку, якщо внаслідок виконання судового рішення, на користь стягувача було стягнуто грошові кошти або майно.

Частково задовольняючи заяву ПАТ «Українська залізниця» про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16, суд першої інстанції виходив з того, що за результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 у справі № 910/6426/16 в задоволенні позову відмовлено повністю, відтак сплачені на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 № 910/6426/16 грошові кошти в розмірі 139 769 958,87 грн в рамках виконавчого провадження № 52552488 підлягають стягненню з позивача на користь відповідача-2.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Таким чином, вирішуючи питання про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16 на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2018, ухваленого за результатами нового розгляду справи, суд першої інстанцій дійшов передчасного висновку про можливість здійснення повороту рішення, адже рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 про відмову у задоволенні позову, яке стало підставою для повороту виконання, не набрало законної сили й в даний час оскаржено в апеляційному порядку, натомість оскаржувана ухвала про поворот рішення від 20.09.2018 набрала законної сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд визнав наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали передчасними та незаконними, які не можуть бути достатніми підставами для часткового задоволення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні згаданої заяви.

Керуючись ст.ст. 240, 255, 269-270, 271, 273, 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 про часткове задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16 - скасувати.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/6426/16 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 22.11.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко