ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2018 р. Справа№ 910/9314/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 29.11.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 19.09.2018 (повний текст ухвали складено 20.09.2018)

у справі №910/9314/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання частково недійсним пункту договору

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.09.2018р. зупинено провадження у справі №910/9314/18 до вирішення по суті справи №826/9959/18 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій") та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що зупиняючи провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що матеріали справи містять усі необхідні докази як поставки природного газу, так і несвоєчасної оплати зі сторони позивача.

Апелянт зазначає, що предметом позовних вимог у господарській справі № 910/9314/18 є визнання частково недійсним п.6.1 договору купівлі-продажу природного газу № 16-486-Н від 28.10.2016 (далі -договір).

Предметом позовних вимог у справі Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/9959/18 визнання протиправною та скасування з моменту прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 853 «Про внесення змін до п.20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій».

Апелянт зазначає, що матеріали справи містять усі необхідні докази як поставки природного газу, так і несвоєчасної оплати з боку позивача. ТОВ «Херсонрегіонгаз» вчинило цілий ряд дій, що свідчать про схвалення та прийняття правочину до виконання, покупець підписав акти-приймання передачі природного газу за вказаним договором та оплатив спожитий природний газ за спірним договором, що підтверджується надходженням від покупця грошових коштів із призначенням платежу саме по спірному договору.

Крім того, апелянт завертає увагу суду на те, що при укладанні договору позивач не заперечував проти умов пункту 6.1, а підписанням договору сторони підтвердили, що погоджуються з порядком та умовами, визначеними договором.

Апелянт звертає увагу суду на те, що на сьогодні договір закінчив свою дію в частині реалізації газу, а заборгованість за спожитий за договором природний газ відсутня. Враховуючи той факт, що в подальшому було підписано акти прийому-передачі, сплачено вартість спожитого природного газу, є всі підстави вважати, що спірний правочин було схвалено ТОВ «Херсонрегіонгаз», а тому підстави для визнання його недійсним в частині, що стосується остаточного розрахунку відсутні.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог частини 1 статті 277 ГПК України безпідставно та не обґрунтовано прийшов до висновку щодо неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/9959/18 через обмеженість своєї юрисдикції, та зупинив провадження у справі, що призводить до затягування строків розгляду справи і перебування учасників справи в стані невизначеності, що свідчить про порушення положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, що покладає на національні суди обов'язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала призводить до затягування розгляду справи та перебування учасників в стані невизначеності, що свідчить про порушення п.1 ст. 277 ГПК України, ст.203, 215, 217 ЦК України, а отже є підставою для скасування судового рішення у відповідності до статті 277 ГПК України.

Позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги у повному обсязі, виходячи з тих підстав, що предметом спору у справі № 910/9314/18 є вимога позивача про визнання частково недійсним пункту 6.1. Договору № 16-486-Н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016, укладеного з відповідачем, положення якого повністю відображають зміст порядку розрахунків, що визначений Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій (затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 13.07.2016 № 444) з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 №853.

Крім того, на даний час у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/9959/18 про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття Постанови №853.

Позивач вважає, що об'єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №826/9959/18, що розглядається в порядку адміністративного судочинства полягає в тому, що обставини, які розглядаються адміністративним судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонтегіонгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним пункту 6.1 Договору № 16-486-н купівлі - продажу природного газу від 28.10.2016 року, укладеного між сторонами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладаючи спірний Договір на визначених в пункті 6.1 умовах, враховуючи механізм виділення та перерахування коштів, встановлений законодавчими актами України, сторони завідомо розуміли неможливість виконання та проведення розрахунків за природний газ на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій в строки, встановлені вказаним договором, в зв'язку з чим зазначений Договір №16-486-н купівлі - продажу природного газу від 28.10.2016 року підлягає визнанню недійсним в частині згідно ст. ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2018 року №910/9314/18 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 15.08.2018 року.

В судовому засіданні 15.08.2018 року представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі № 826/9956/18.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.09.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" задоволено, зупинено провадження у справі №910/9314/18 до вирішення по суті справи №826/9959/18 (за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій") та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі.

Відповідно до п. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється, а неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Тобто йдеться про те, що господарський суд не може розглядати певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості вимог.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2018 року відкрито провадження у справі № 826/9959/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій".

Предметом розгляду справи № 826/9959/18 є позовні вимоги про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 853 "Про внесення змін до пункту 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов'язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій"

Предметом розгляду справи № 910/9314/18 є вимоги про визнання частково недійсними пунктів п.6.1. Договору №16-486-н купівлі-продажу природного газу від 28.10.2016 року, укладеного з відповідачем, положення якого відображають зміст порядку розрахунків, що визначений Примірним договором купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обов»язками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 444) з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 № 853.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що спір про визнання протиправною та скасування з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року №853 відноситься до спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, господарський суд не може розглянути справу № 910/9314/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/9959/18 через обмеженість своєї юрисдикції.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що судом правильно застосовано зупинення провадження у справі, оскільки справа № 910/9314/18, є пов'язаною зі справою №826/9959/18, яка розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки результатом розгляду справи №826/9959/18 буде вирішено питання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року №853, що має суттєве значення для розгляду даної справи, оскільки напряму впливає на обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Частиною 1 статті 230 ГПК України передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликала його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/9314/18 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 267, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/9314/18 без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року у справі № 910/9314/18 без змін.

Матеріали справи № 910/9314/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка