РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.11.2018Справа № 910/15387/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/15387/17

за позовом фізичної особи-підприємця Каралоп Марини Анатоліївни

до 1) комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Солом'янського району м. Києва»;

2) Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Київської міської ради;

про зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення

та за зустрічним позовом комунального підприємства «Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»;

до фізичної особи-підприємця Каралоп Марини Анатоліївни;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації;

2) Київської міської ради;

про виселення

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом):

Алпатьєва Н.Ю., адвокат, ордер серії КВ № 284903 від 09.08.2018р.;

від відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом):

Панкова О.А., довіреність № 38-18/03 від 03.01.2018р.;

від відповідача-2 за первісним позовом (третя особа за зустрічним позовом):

Бойко О.С., довіреність № 108-21848 від 18.12.2017р.;

від третьої особи-2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємць Каралоп Марина Анатоліївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" та Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18.12.2013р. між Солом'янською районною у місті Києві державною адміністрацією, комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" та фізичною особою-підприємцем Каралоп Мариною Анатоліївною було укладено договір оренди нежитлового будинку (приміщення) №375, який, на думку позивача, є автоматично пролонгованим до 16.12.2019р., а отже за відсутності заперечень, щодо продовження строку дії договору, позивач звернувся з позовом про зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017р. було порушено провадження у справі № 910/15387/17, розгляд справи призначено на 27.09.2017р.

22.09.2017р. Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (далі - позивач за зустрічним позовом, відповідач-1 за первісним позовом) подало зустрічний позов до фізичної особи-підприємця Каралоп М.А. про виселення.

В обґрунтування вказаного позову заявник зазначає, що на засіданні постійної комісії з питань власності Київської міської ради ФОП Каралоп М.А. було відмовлено у продовженні договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду №375, що підтверджується протоколом № 60 засідання постійної комісії Київради з питань власності від 08.08.2017р., відповідач за зустрічним позовом нежиле приміщення не звільняє та продовжує його використовувати без відповідного погодження з власником та орендодавцем, у зв'язку з чим комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" завернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2017р. зустрічний позов комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" прийнято судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018р., у справі №910/15387/17 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 12.06.2018р. касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Каралоп Марини Анатоліївн задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018р. скасовано; справу № 910/15387/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно з розпорядженням Керівника апарату суду № 05-23/1102 від 05.07.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/15387/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018р. прийнято справу №910/15387/17 до провадження та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.08.2018р.

06.08.2018р. через канцелярію суду від Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшли відзив на позов, в якому Солом'янська районна у місті Києві державна адміністрація просить відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, а також клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Київську міську раду, як власника майна.

08.08.2018р. через канцелярію суду від відповідача за зустрічним позовом - ФОП Каралоп М.А. отримано відзив на позовну заяву.

09.08.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача-1 за первісним позовом надійшов відзив на позов.

Присутній у судовому засіданні 09.08.2018р. представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підтримав позовні вимоги за первісним позовом та заперечив щодо задоволення зустрічного позову та клопотання Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Київську міську раду.

Представник відповідача-1 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заперечив щодо задоволення позовних вимог за первісним позовом, просив задовольнити зустрічний позов та не заперечував щодо задоволення клопотання Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Київську міську раду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2018р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів за первісним позовом та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Київську міську раду та відкладено підготовче засідання у справі на 30.08.2018р. При цьому, суд зобов'язав сторін по справі надіслати на адресу залученої третьої особи первісний та зустрічний позови, а також відзиви, які подавались учасниками справи суду по суті спору.

27.08.2018р. через канцелярію суду від КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" надійшли для залучення до матеріалів справи докази направлення копії зустрічного позову на адресу Київської міської ради.

29.08.2018р. через канцелярію суду від Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації надійшли для залучення до матеріалів справи докази направлення копії відзиву на первісний позов на адресу Київської міської ради.

30.08.2018р. перед початком судового засідання через канцелярію суду від КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" надійшли для залучення до матеріалів справи докази направлення копії зустрічного позову на адресу Київської міської ради та від представника позивача за первісним позовом - клопотання про долучення документів.

В підготовчому засіданні 30.08.2018р. представник третьої особи - Київської міської ради, повідомив, що на його адресу не надійшла копія первісного позову, що позбавило можливості підготувати пояснення з приводу заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач за первісним позивом не виконав вимоги ухвали суду від 09.08.2018р. та не направив на адресу залученої третьої особи - Київської міської ради, копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також відзиву на зустрічний позов.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/15787/17 на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 11.10.2018р. При цьому, суд витребував у позивача, відповідачів та третьої особи додаткові докази та пояснення по справі.

24.09.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів.

25.09.2018р. через канцелярію суду від відповідача-1 за первісним позовом надійшли пояснення та витребувані судом докази.

04.10.2018р. через канцелярію суду від відповідача-2 за первісним позовом надійшла заява про приєднання документів.

В підготовчому засіданні 11.10.2018р. представником Київської міської ради були надані письмові пояснення по суті спору.

Водночас, представник Київської міської ради не зміг пояснити щодо включення у протокол постійної комісії Київської міської ради з питань власності № 31/07 від 18.07.2018р. спірного об'єкту оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 01.11.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.11.2018р.

У судовому засіданні 15.11.2018р. учасники справи оголосили вступне слово, суд з'ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідив в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.

Представник Київської міської ради правом на участь в судовому засіданні не скористався. Клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.11.2018р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013р. між Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, що є правонаступником Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у місті ради (перейменоване у подальшому на Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва", за договором - орендодавець, відповідач-1 за первісним позовом), та Фізичною особою-підприємцем Каралоп Мариною Анатоліївною (за договором - орендар, позивач за первісним позовом), відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, ст. 626 Цивільного кодексу України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, яке затверджене рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. № 34/6250 та на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації № 787 від 30.09.2010р. "Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010р. № 7/4819 "Про питання організації управління районами в м. Києві"; рішення Київської міської ради від 02.12.2010р. № 284/5096 "Про питання комунальної власності територіальної громади м. Києва"; розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10.12.2010р. № 1112 "Про питання організації управління районами в м. Києві"; розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.01.2011р. № 20 "Про закріплення на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у м. Києві ради майна, яке передано до сфери управління Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації", було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору № 485/Б від 23.06.2010р. "Про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, які передаються в оренду" (далі - Договір) про те, що орендодавець за згодою орендаря передає, а Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація (далі - відповідач-2 за первісним позовом) приймає на себе обов'язки орендодавця по Договору оренди № 485/Б від 23.06.2010р.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди від 18.12.2013р., визначено, що відповідач-1 за первісним позовом, який був орендодавцем по Договору оренди № 485/Б від 23.06.2010р. за згодою орендаря в подальшому виступає балансоутримувачем.

Судом встановлено, що даною Додатковою угодою сторони домовились викласти Договір у новій редакції та присвоїти йому новий номер - Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 375 від 18.12.2013р. (в подальшому суд застосовує термін "Договір", маючи на увазі Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 375 від 18.12.2013р.), за умовами п.1.1 якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 22.10.2013р. № 162 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі - об'єкт оренди), та знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Горовиця, 8, для розміщення суб'єкту господарювання, що здійснює інше використання нерухомого майна (для збору та сортування побутових відходів).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.4. Договору, об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 25,7 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору (Додаток № 1 до Договору). Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Солом'янської районної у місті Києві ради.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 18.12.2013р. до 17.12.2016р.

Позивач за первісним позовом зазначає, що, оскільки орендодавець не заперечував проти пролонгації Договору після його закінчення, він є таким, що автоматично пролонгований на той самий строк, на який його було укладено - на 2 роки та 364 дні, тобто до 16.12.2019р.

Відповідачі за первісним позовом заперечили проти доводів позивача за первісним позовом, зазначаючи про те, що не мають наміру продовжувати орендні договірні відносини з позивачем за первісним позовом, а тому балансоутримувачем 27.12.2016р. на адресу орендаря було надіслано лист-повідомлення № 38-6716/03 від 27.12.2016р. про закінчення строку дії договору. Також, орендодавець листом від 01.03.2017р. за № 108-108/ОП/КО-268-762 повідомив орендаря про відсутність підстав для продовження терміну дії договору.

Крім того, на засіданні постійної комісії з питань власності Київради позивачу за первісним позовом було відмовлено в продовженні строку договору № 375, що підтверджується протоколом № 60 засідання постійної комісії Київради з питань власності від 08.08.2017р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що первісні позовні вимоги, а також і зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, ст. 629 ЦК України).

Частинами 1, 2 та 4 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Проаналізувавши умови Договору, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини за договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", істотними умовами договору оренди є, зокрема, термін, на який укладається договір оренди.

Пунктом 9.1 договору оренди №375 передбачено, що договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 18.12.2013р. до 17.12.2016р.

Згідно з пунктом 4.15 договору, орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі балансоутримувачу.

Згідно з пунктом 9.7 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Так, 05.12.2016р. позивач за первісним позовом звернувся до Голови Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації з листом вих. №8, в якому висловив намір продовжити орендувати приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Горовиця, 8.

При цьому, листом №38-6716/03 від 27.12.2016р. балансоутримувачем запропоновано орендарю для продовження договору оренди у 20 денний термін звернутись до орендодавця, балансоутримувача відповідно до встановленого порядку та повідомлено орендаря, що у випадку відсутності погодження на використання зазначеного приміщення, останнє необхідно звільнити, передавши по акту прийому-передачі представникам балансоутримувача та оплатити орендну плату та інші платежі, які передбачені договором по день фактичної здачі приміщення.

Також, балансоутримувачем неодноразово було повідомлено орендаря про необхідність зміни розрахунку орендної плати, зокрема, листами від 22.11.2016р. №38-6065/03 та № 38-1592/03 від 28.03.2017р. балансоутримувачем надавалось доручення ФОП Каралоп М.І. на замовлення і виготовлення за власний рахунок нової оцінки об'єкта оренди.

В подальшому, листом Солом'янської РДА №108-108/ОП/КО-268-762 від 01.03.2017р. позивача повідомлено про відсутність підстав для продовження терміну дії договору оренди, оскільки спірне нежитлове приміщення необхідне для власних потреб житлово-експлуатаційної дільниці №903 КП "ККОЖФ Солом'янського району м. Києва".

Окрім того, судом встановлено, що на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності було прийнято рішення, оформлене протоколом №60 від 08.08.2017, про відмову ФОП Каралоп М.А. у продовженні строку дії договору оренди №375, у зв'язку зі скаргами мешканців прилеглих житлових будинків.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 764 Цивільного кодексу України, у разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто, норма зазначеної статті має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення чи зміну договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Згідно з абзацами 3, 5 статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Строк дії договору оренди закінчився 17.12.2016р., тоді як у розумінні статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцем за цим договором є саме Солом'янська РДА, якою направлено орендарю лист-повідомлення №108-108/ОП/КО-268-762 від 01.03.2017р. про відсутність підстав для продовження терміну дії договору тільки 01.03.2017р., замість встановленого законодавством та умовами п.9.7 договору місячного строку після закінчення терміну дії договору, тобто до 17.01.2017р.

Крім того, проаналізувавши зміст листів КП "ККОЖФ Солом'янського району м. Києва" №38-6065/03 від 22.11.2016р., №38-6716/03 від 27.12.2016р., №38-1592/03 від 28.03.2017р. в їх сукупності, суд встановив, що надіслання відповідачем-1 за первісним позовом 22.11.2016р. та 28.03.2017р. листів з пропозиціями орендарю надати нову оцінку об'єкта оренди є лише виконанням балансоутримувачем вимог чинного законодавства, а не підтвердженням відмови орендодавця від продовження договору оренди №375.

До того ж, надісланий балансоутримувачем у місячний строк лист №38-6716/03 від 27.12.2016р. містить дві взаємовиключні пропозиції орендарю: першу - про необхідність звернення у 20-денний термін до відділу з питань майна комунальної власності Солом'янської РДА та до відділу з питань майна КП "ККОЖФ Солом'янського району м. Києва" для вирішення питання про погодження продовження договору оренди №375 внесення змін до договору оренди на інших умовах, викладений в проекті додаткової угоди, яка додається до цього листа, та другу - звільнити приміщення, передавши його за актом приймання-передачі представникам балансоутримувача зі сплатою орендної плати по день фактичної здачі приміщення.

Відтак, виходячи з системного аналізу змісту статті 764 Цивільного кодексу України, статті 5 і частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", самі по собі листи КП "ККОЖФ Солом'янського району м. Києва" (балансоутримувача) від 22.11.2016р., від 28.03.2017р. та від 27.12.2016р., якими орендаря неодноразово було повідомлено про необхідність зміни розміру орендних платежів та необхідність отримання погодження орендодавця (Солом'янської РДА) на продовження дії договору оренди, відповідно, не можуть вважатися належними доказами відмови орендодавця від поновлення договору оренди №375 на той самий строк і на тих самих умовах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що лист №108-108/ОП/КО-268-762 від 01.03.2017р. так само як і протокол №60 засідання постійної комісії з питань власності Київської міської ради від 08.08.2017р., яким було відмовлено ФОП Каралоп М.А. у продовженні договору оренди №375, не можуть вважатися доказами відмови у пролонгації цього договору у встановлений місячний строк, оскільки останній сплинув 17.01.2017р.

Повідомлення орендаря листом Солом'янської РДА №108-108/ОП/КО-268-762 від 01.03.2017 про необхідність використання об'єкта оренди для власних потреб територіальної громади міста Києва в особі житлово-експлуатаційної дільниці №903 КП "ККОЖФ Солом'янського району м. Києва" є неправомірною відмовою від пролонгації спірного договору оренди, оскільки за змістом частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" власник, який має намір використовувати майно для власних потреб, повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору (тобто до 17.09.2016р.), зважаючи на закінчення строку дії договору 17.12.2016р.

Крім того, судом встановлено, що наданий час позивач за первісним позовом продовжує займати спірне нежитлове приміщення та своєчасно і в повному обсязі сплачує орендній платежі, які приймаються орендарем.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище висновки, враховуючи відсутність доказів відмови у пролонгації спірного договору у встановлений місячний строк, суд дійшов висновку, що договір оренди № 375 від 18.12.2013р. продовжений на той самий термін - 2 роки 364 дні, тобто до 16.12.2019р., і на тих самих умовах, які були передбачені договором, та нормами чинного законодавства не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 84 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 (станом на час подання первісного позову), у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 238 статті 84 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017р.

Підпунктом 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 № 6 визначено, що господарські суди повинні зазначати, зокрема у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Отже, приписами процесуального закону встановлено, що у випадку прийняття рішення у спорі, що виник при укладанні договору резолютивна частина обов'язково повинна містити умови, на яких цей договір повинен бути укладений та якими в подальшому сторони будуть керуватися у своїх взаємовідносинах.

Проте, в порушення приписів частини 3 статті 84 статті 84 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), до позовної заяви про зобов'язання укласти додаткову угоду до договору оренди №375 від 18.12.2013р. ФОП Каралоп М.А. не було додано проекту зазначеної угоди.

Вказаний проект додаткової угоди було долучено позивачем за первісним позовом до відзиву на зустрічний позов, який поданий через канцелярію суду 08.08.2018р. разом з доказами його направлення 07.08.2018р. на адресу тільки відповідача-1, який за спірним договором є балансоутримувачем, а не орендодавцем.

При цьому, з заявою про уточнення підстав або предмету позовних вимог позивач за первісним позовом під час підготовчого провадження до суду не звертався.

Таким чином, недотримання позивачем за первісним позовом норм процесуального права є також підставою для відмови в задоволенні первісного позову.

Однак, враховуючи невстановлення судом обставин припинення договору оренди №375 з причин несвоєчасної відмови орендодавця від пролонгації цього договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про виселення ФОП Каралоп М.А. із займаного нежитлового приміщення, у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом, а судові витрати позивача за зустрічним позовом -на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.11.2018р.

Суддя А.І. Привалов