ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/77/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача: Шубак М.І.,

відповідача: Кочін Г.І.,

третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Пінчук В.І.

від 31.05.2018 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф., Ткаченко Б.О.

від 27.08.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайбуд ЛТД"

про розірвання договору поруки,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Відповідач, Банк) про розірвання укладеного між сторонами договору поруки №4С14308И/П від 08.11.2016 (далі - Договір поруки).

2. Позов мотивований тим, що Позивач виконав свої зобов'язання за Договором поруки, перерахувавши на рахунок Відповідача грошові кошти згідно з відповідними платіжними дорученнями, а Відповідач не виконав положення пункту 10 Договору поруки та не передав Позивачу копій документів, що підтверджують обов'язки боржника за основним зобов'язанням - Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайбуд ЛТД" (далі - Третя особа, Боржник) та договорами забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2018, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018, у позові відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані висновком про автоматичний перехід прав від кредитора до поручителя в момент виконання останнім обов'язку боржника, оскільки Цивільний кодекс України не передбачає спеціальний порядок передачі цих прав.

5. Водночас суд першої інстанції виходив з того, що Позивач не звернувся з відповідними позовами до боржника або інших осіб (зокрема заставодавців), а в матеріалах справи відсутні докази підтвердження дотримання сторонами порядку розірвання Договору поруки відповідно до його умов та норм чинного законодавства України.

6. Суд апеляційної інстанції також врахував недоведеність істотного порушення Банком зобов'язань за Договором поруки, оскільки Позивач не звертався до Банку з вимогою про надання документів, передбачених Договором поруки, та не надав доказів наявності вини Відповідача у ненаданні зазначених документів.

7. Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що Позивач не довів факт повного виконання ним зобов'язання за Боржника перед Банком з повернення кредитів і сплати відсотків за користування ними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу таких зобов'язань і строків їх виконання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

8. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

9. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення частини 2 статті 561 Цивільного кодексу України та дійшли помилкового висновку про відсутність у матеріалах справи доказів істотного порушення умов Договору поруки.

10. При цьому Позивач зазначив, що не отримавши необхідні документи для стягнення грошових боргів з підприємств-боржників, не маючи можливості використовувати правочини, які забезпечували виконання зобов'язань з боку підприємств-боржників, він втратив зацікавленість у подальшому виконанні Договору поруки з боку Відповідача, а також зазнав значних збитків у зв'язку з тим, що для реалізації Договору поруки був вимушений залучити кредитні кошти, сплачувати проценти за кредитом та залучити додатково забезпечення кредиту.

11. За доводами Позивача, суди не звернули увагу на те, що невиконання Відповідачем свого зобов'язання за Договором поруки щодо передачі прав вимоги до Боржника не дало змоги використовувати ці права у якості можливого забезпечення, зокрема зобов'язань самого Позивача, і призвело до суттєвого погіршення його фінансово-майнового стану.

12. Відповідач у встановлений Судом термін не надав відзив на касаційну скаргу.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. За Договором поруки Позивач поручився перед Відповідачем за виконання Боржником його зобов'язань за кредитними договорами №4С14308И від 04.09.2014 та №4С14311И від 09.09.2014 (далі - Кредитні договори) з повернення кредиту, сплати відсотків та сплати винагороди за користування кредитом на умовах та в терміни, передбачені Кредитними договорами.

14. Відповідно до пунктів 4-6 Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, Боржник і Позивач відповідають перед Банком як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору. У випадку невиконання боржником пункту 1 Договору поруки Банк направляє на адресу Позивача письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Позивач зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Банку, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 Договору поруки.

15. У випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого пунктом 6 Договору поруки, Банк має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку в Банку. Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату Договору поруки (п. 7 Договору поруки).

16. До Позивача, що виконав обов'язки Боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договором(ами) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань Боржника перед Банком за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання (п. 8 Договору поруки).

17. Пунктом 10 Договору поруки передбачено, що Банк зобов'язаний у випадку виконання Позивачем обов'язку Боржника за кредитним договором передати Позивачу впродовж п'яти робочих днів з моменту виконання обов'язків належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки Боржника за кредитним договором (далі - Документи).

18. На виконання Договору поруки Позивач перерахував Відповідачу грошові кошти у загальній сумі 584073198,84 грн. згідно з платіжними дорученнями від 09.11.2016 №24 та від 09.11.2016 №25 з призначенням платежу "виконання зобов'язань по кредитному договору від 09.09.2014 № 4С14311И, згідно договору поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016 р. та виконання зобов'язань по кредитному договору від 04.09.2014 №4С14308И, згідно договору поруки №4С14308И/П від 08.11.2016".

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Цивільний кодекс України

Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом

1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: …

7) припинення правовідношення; …

Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …

Стаття 512. Підстави заміни кредитора у зобов'язанні

1. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: …

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); …

Стаття 514. Обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні

1. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 525. Недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання

1. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання

1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 546. Види забезпечення виконання зобов'язання

1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися … порукою …

Стаття 553. Договір поруки

1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. …

Стаття 554. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою

1. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. …

Стаття 556. Права поручителя, який виконав зобов'язання

1. Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

2. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. …

Стаття 610. Порушення зобов'язання

1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; …

Стаття 612. Прострочення боржника

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. …

Стаття 629. Обов'язковість договору

1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. …

Стаття 653. Правові наслідки зміни або розірвання договору

… 2. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

3. … Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

20. Господарський кодекс України

Стаття 173. Господарське зобов'язання

1. Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. …

Стаття 188. Порядок зміни та розірвання господарських договорів

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. …

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд виходить з того, що відповідно до статей 11, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір як підстава для виникнення цивільних прав та обов'язків є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання допускається виключно у випадках, встановлених договором або законом.

22. Зокрема, розірвання договору передбачено частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення договору однією зі сторін. Оцінка порушення договору як істотного повинна здійснюватися відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою.

23. Зі змісту наведеної норми Суд вбачає, що підставою для розірвання договору є не лише порушення стороною договору, а й наявність шкоди, завданої таким порушенням іншій стороні. Тобто вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Водночас у наведеній правовій нормі йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

24. Оскільки під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій Позивач не довів шляхом подання належних та допустимих доказів наявність обох критеріїв, визначених частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України, Суд погоджується з висновком судів про відсутність передбачених наведеною правовою нормою підстав для розірвання Договору поруки з наведених Позивачем мотивів.

25. Суд враховує відсутність згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами доведення Позивачем того, що непередання Відповідачем Документів значною мірою позбавило Позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору поруки, зокрема, позбавило можливості вимагати від Боржника повернення (сплати) коштів, сплачених Позивачем за Договором поруки.

26. При цьому Суд звертає увагу, що відповідно до положень статті 556 Цивільного кодексу України перехід до поручителя прав кредитора у зобов'язанні після виконання ним обов'язку боржника відбувається в силу прямої вказівки закону, будь-яких інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно. Водночас з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин не вбачається, що Позивач довів відмову Боржника від сплати відповідних коштів, наявності судового рішення про відмову в стягненні коштів з Боржника саме внаслідок непередання Відповідачем Документів.

27. Також Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність відповідного суб'єктивного права (охоронюваного законом інтересу) у Позивача та його порушення (невизнання або оспорювання) з боку Відповідача. На позивача покладений обов'язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Отож не довівши факт відмови чи ухилення Відповідача від надання Документів, на думку Суду, Позивач не довів порушення його прав (охоронюваних законом інтересів) Відповідачем, а також сам факт істотного порушення Відповідачем Договору поруки.

28. З огляду на викладене Суд відхиляє доводи Позивача про те, що невиконання Банком зобов'язань, передбачених пунктами 8, 10 Договору поруки, позбавило Позивача можливості використати результати Договору поруки, адже вони зводяться до переоцінки судом касаційної інстанції доказів, встановлення інших обставин, ніж встановлені судами попередніх інстанцій, що не входить до визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України меж перегляду справи судом касаційної інстанції.

29. Разом з тим Суд звертає увагу на правову природу поруки як способу забезпечення виконання зобов'язання та положення статей 553, 554 Цивільного кодексу України, згідно з якими боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники лише у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відтак за відсутності доведення Позивачем під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій обставин звернення Відповідача до нього як до поручителя з вимогою щодо виконання основного зобов'язання через його порушення Боржником, Суд вважає, що обставини залучення Позивачем кредитних коштів для сплати їх Відповідачу за власною ініціативою залежали лише від волевиявлення Позивача.

30. Крім того, Суд вбачає, що правовий аналіз частин 1 та 2 статті 556 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачені у цій нормі наслідки настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, який передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

31. З огляду на наведене Суд враховує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій Позивач не підтвердив належними і допустимими доказами обставини того, що сплачена ним на користь Відповідача сума коштів відповідає повній сумі заборгованості Боржника за Кредитними договорами станом на момент погашення.

32. Отже, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій на підставі дослідження наданих учасниками справи доказів не встановили обставини, які окремо чи в сукупності можуть свідчити про наявність достатніх правових підстав для розірвання в судовому порядку Договору поруки на підставі положень частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України з наведених Позивачем мотивів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. Звертаючись з касаційною скаргою, Позивач не довів неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, не спростував висновки судів про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

34. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

35. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

36. Понесені Позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Софт-Альянс" відмовити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 у справі №910/77/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

Л. Катеринчук