ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1094/18
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк та ОСОБА_1 банку України

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 04 вересня 2018 року про призначення експертизи та зупинення провадження (повний текст складено 06.09.2018 року)

по справі № 916/1094/18

за позовом ОСОБА_1 Банку України

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю УКРІНТЕРІНВЕСТ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28.05.2014 року №33,

за участю представників учасників процесу:

Від позивача - ОСОБА_3, довіреність № 18-0014/5283, дата видачі : 26.01.18; ОСОБА_1 Банку України;

Від третьої особи - ОСОБА_4, довіреність № 428, дата видачі : 05.09.18; Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк;

Від відповідача - не зявився;

В судовому засіданні 26.11.2018р. згідно з ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У червні 2018 року ОСОБА_1 України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю УКРІНТЕРІНВЕСТ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк, в якій просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк перед ОСОБА_1 Банком України в сумі НОМЕР_1 грн. 00 коп. звернути стягнення на майно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю УКРІНТЕРІНВЕСТ предмет іпотеки за Іпотечним договором від 28.05.2014 року №33, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованим у реєстрі за № 4497, а саме: Комплекс будівель та споруд ОСОБА_6 «Шахський палац» загальною площею 3672,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 2, що належить йому на праві власності на користь ОСОБА_1 Банку України; встановити спосіб реалізації майна іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 120260083 грн. 00 коп. без ПДВ, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі №916/1094/18 (суддя Демешин О.А.) призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставити питання: Яка ринкова вартість об'єкта нерухомості - предмету іпотеки за Іпотечним договором № 33 від 28.05.2014р., а саме: Комплексу будівель та споруд ОСОБА_6 «Шахський палац» загальною площею 3672,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 2 ? і зупинено провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що для вирішення даного спору є необхідним визначення дійсної ринкової вартості спірного предмету іпотеки, що потребує спеціальних знань, суд вважає за доцільне призначити по справі судову оціночно-будівельну експертизу.

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк та ОСОБА_1 банк України з ухвалою суду не погодились, тому звернулись до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами.

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк в апеляційній скарзі, з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04 вересня 2018 року про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1094/18 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк зазначає, що Господарським судом Одеської області, при винесені оскаржуваної ухвали, не було враховано та належним чином досліджено той факт, що відповідальність субєкта оціночної діяльності встановлена спеціальним законом, що регулює такий вид діяльності Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не було застосовано ст. 32 вказаного Закону, а отже місцевий господарський суд безпідставно та неправомірно дійшов висновку щодо невідповідності Звіту про оцінку майна вимогам ст. 98 ГПК України.

Третя особа посилається на те, що з огляду на наявність у матеріалах справи копії чинного на даний момент Звіту про експертну оцінку предмету іпотеки, відсутньою є одна з обовязкових умов, які тільки у своїй сукупності дозволяють ставити питання про призначення судової експертизи, тому при винесенні оскаржуваної ухвали Господарським судом Одеської області порушено вимоги ч. 1 ст. 99 ГПК України, оскільки відсутні підстави, наявність яких є обовязковою при призначенні судом експертизи. Також скаржник вважає, що було порушено порядок обрання експертної установи при призначенні судової експертизи в даній справі.

Крім того, на думку третьої особи, оскаржувана ухвала порушує право учасників справи на розумний строк розгляду справи.

ОСОБА_1 України в апеляційній скарзі просить суд, з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі № 916/1094/18 про призначення судової оціночно-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі і направити справу № 916/1094/18 для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Судом першої інстанції в порушення вимог норм процесуального законодавства не прийнято як письмовий доказ звіт про незалежну оцінку майна, що виконаний субєктом оціночної діяльності Приватного підприємства «ВІТАЛ-ПРОФІ» від 19.01.2018 року, згідно з яким отримано результат ринкової вартості іпотечного майна та як наслідок призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі в порушення приписів ч. 1 ст. 99 ГПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 України обґрунтування суду першої інстанції, що початкова вартість продажу предмета іпотеки має визначатись не інакше як на підставі судової оціночно-будівельної експертизи нерухомого майна та необхідність попередження субєкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку спростовується положеннями ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 року у справі №916/1094/18 відкрито провадження у справі та обєднано до сумісного розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 Банку України з апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк».

У звязку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали оскарження ухвали у справі № 916/1094/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 року у справі № 916/1094/18 прийнято апеляційні скарги до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Ярош А. І., суддів Принцевської Н. М., Савицького Я. Ф.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

В судовому засіданні представники Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк та ОСОБА_1 банку України підтримали доводи апеляційних скарг з мотивів, що викладені письмово. Представник відповідача у судовому засіданні 20.11.2018 року усно заперечував проти задоволення вимог апеляційних скарг, в судове засідання 26.11.2018 року представник відповідача не зявився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд Одеської області, приймаючи до уваги необхідність встановлення ринкової вартості нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю УКРІНТЕРІНВЕСТ, яке є предметом Іпотечним договором від 28.05.2014 року № 33, та необхідність встановлення ринкової вартості майна Комплексу будівель та споруд ОСОБА_6 «Шахський палац» загальною площею 3672,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гоголя, будинок 2, ухвалою від 04.09.2018 року призначив у справі № 916/1094/18 судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Одеський регіональний центр незалежних експертиз».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи. Отже, зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (Заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов, як для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до частин 1, 5 статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Пунктом 1.5. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» щодо методичного регулювання оцінки майна.

Експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи (п. 1.6. Інструкції).

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи. У разі призначення господарським судом судової експертизи не за зоною регіонального обслуговування мотиви такого призначення мають бути зазначені в ухвалі про призначення експертизи.

Перелік регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України визначено додатком 1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, суд зобов'язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладанням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв'язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права.

Аналогічної правової позиції дотримується об'єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 11.06.2018 року у справі №922/2716/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Господарський суд Одеської області дійшов висновку про необхідність призначення експертизи у даній справі у звязку з тим, що для вирішення спору є необхідним визначення дійсної ринкової вартості спірного предмета іпотеки, що, на думку місцевого господарського суду, потребує спеціальних знань.

ОСОБА_7 Верховного Суду у своїй постанові від 21.03.2018 року у справі №235/3619/15-ц дійшла висновку, що виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що у розумінні норми ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Разом з тим відповідно до ст.ст. 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_7 Верхового Суду дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Так, згідно з ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом ч. 1 ст. 10 і ч. 1 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

В ході апеляційного перегляду справи ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 року у справі №916/1094/18 у Господарського суду Одеської області витребувано матеріали справи №916/1094/18, так як для розгляду ухвали суду апеляційної інстанції надавались матеріали оскарження ухвали і в судовому засіданні 20.11.2018 року виникла необхідність дослідження матеріалів справи у повному обсязі.

На момент проведення судового засідання 26.11.2018 року Господарським судом Одеської області матеріали справи № 916/1094/18 не були надані, а надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду 26.11.2018 року о 17 год. 15 хв.

При цьому, судова колегія у судових засіданнях досліджувала оригінал Звіту про незалежну оцінку майна: комплексу будівель та споруд ОСОБА_6 «Шахський палац» загальною площею 3672,4 кв.м., розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вулиця Гоголя, буд. 2 від 19.01.2018 року № 13-11/2017/П31 і вважає такий звіт достатнім для визначення вартості спірного майна та подальшого розгляду справи по суті.

Судова колегія вважає, що посилання місцевого господарського суду на те, що початкова вартість продажу предмета іпотеки має визначатись не інакше як на підставі судової оціночно-будівельної експертизи нерухомого майна та необхідність попередження субєкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку спростовується положеннями ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У даному випадку суд першої інстанції не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях та не обґрунтував неможливість встановити такі фактичні дані з інших документів, а відтак і вирішити спір по суті.

За таких обставин, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, місцевим господарським судом не обґрунтовано дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування та які не можуть бути самостійно з'ясовані судом на підставі наявних матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ст. 227 ГПК України, порушує права учасників даної справи на справедливий та публічний розгляд справи в розумні строки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку з чим апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі № 916/1094/18 підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті, як це передбачено ч. 3 ст. 271 ГПК України.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Поряд з тим, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами.

Керуючись ст. ст269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк та ОСОБА_1 банку України задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі №916/1094/18 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали у справі № 916/1094/18 передати на розгляд Господарському суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду згідно приписів ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.11.2018 року.

Головуючий А.І. Ярош

Судді: Н.М. Принцевська

ОСОБА_8