РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/20991/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні

відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Ломовцев В.О. (представник за довіреністю)

від третьої особи - не з'явились

В судовому засіданні присутній вільний слухач ОСОБА_2

В судовому засіданні 06.11.2018р., відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника відповідача, що повний текст рішення буде складено та підписано 20.11.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

16.11.2016 Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс» про зобов'язання ТОВ «Донагрофінанс» в особі ліквідаційної комісії визнати вимоги ПАТ «Сбербанк» та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Донагрофінанс» вимоги в розмірі 24 414 801,03 доларів США; 311 258 434,85 російських рублів та 179 157 590,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у позивача кредиторських вимог до ТОВ «Донагрофінанс» в загальній сумі 24 414 801,03 доларів США; 311 258 434,85 російських рублів та 179 157 590,28 грн. за договорами про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012 №26-Н/12/24/ЮО/KL, від 24.06.2010 №17-В/10 та від 24.06.2010 №18-В/10, а також договором застави цінних паперів від 22.05.2012.

Відповідач надав відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечує, мотивуючи це тим, що він не одержував кредитні кошти від ПАТ «Сбербанк», а є заставодавцем згідно договору застави цінних паперів від 22.05.2012, а тому ПАТ «Сбербанк» не є кредитором ТОВ «Донагрофінанс». Крім того, відповідач зазначав, що станом на 14.12.2016 відомості про заставне майно окремо включені до реєстру кредиторів ТОВ «Донагрофінанс», вимоги ПАТ «Сбербанк» забезпечені заставою, загальна заборгованість яких, за вищевказаними кредитними договорами з ПАТ «Одеський коровай» та ТОВ «ТД «Золотий урожай» згідно отриманої заяви складає 24 414 801,03 доларів США; 311 258 434,85 російських рублів та 179 157 590,28 грн., та будуть задоволені за рахунок продажу предмету застави у першу чергу відповідно до вимог законодавства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у справі №910/20991/16 скасовано; справу №910/20991/16 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням № 05-23/1643 від 11.09.2018, у зв'язку з поверненням Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи № 910/20991/16 до Господарського суду міста Києва, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 справу № 910/20991/16 передано для розгляду судді Коткову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018р. прийнято справу № 910/20991/16 до провадження, ухвалено розгляд справи №910/20991/16 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.10.2018р.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 11.10.2018р. судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/20991/16 до судового розгляду по суті на 06.11.2018 р., про що представників позивача та відповідача було повідомлено під розписку, третю особу - ухвалою суду від 11.10.2018 р.

В судовому засіданні 06.11.2018р. представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в задоволені в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явилися.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2012 між позивачем (далі - позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL, з наступними змінами та доповненнями (далі - кредитний договір-1), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває ТОВ «ТД «Золотий Урожай» невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті - доларах США та на підставі додаткових угод договору окремими частинами (траншами) надає кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених цим договором, а ТОВ «ТД «Золотий Урожай» зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у п. 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 кредитного договору-1, ліміт кредитної лінії складає 20 000 000,00 доларів США, а розмір процентів за користування кредитом в перший рік кредитування визначається в порядку, передбаченому в додатку №1 до цього договору, з другого року кредитування і до закінчення терміну дії договору тип процентної ставки, яка застосовується в цьому договорі - змінювана процентна ставка.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору-1, останній день дії кредитної лінії - 03.03.2017.

За умовами п. 4.2 кредитного договору-1 банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між ТОВ «ТД «Золотий Урожай» і банком, у строк, не пізніше 3 днів з дня її укладання.

Відповідно до п. п. 8.3, 8.5 кредитного договору-1 банк має право в односторонньому порядку вимагати від ТОВ «ТД «Золотий Урожай» дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором у разі невиконання чи неналежного виконання ним будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором-1; ТОВ «ТД «Золотий Урожай» зобов'язаний здійснити усі платежі за кредитним договором-1 на користь банку в строк, не пізніше 10 календарних днів з дня відправлення такого повідомлення.

Позивач посилається на те, що на виконання викладених вище умов кредитного договору-1 банк надав ТОВ «ТД «Золотий Урожай» кредитні кошти в розмірі 20 000 000,00 доларів США, однак у порушення умов кредитного договору-1 ТОВ «ТД «Золотий Урожай» погашення кредиту та відсотків за користування кредитом в строк, встановлений умовами кредитного договору-1 не здійснював, у зв'язку із чим банк направив ТОВ "ТД «Золотий Урожай» повідомлення-вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором-1 (вих. №3468/5/28-2 від 10.04.2015), проте боржник не здійснив погашення заборгованості.

З огляду на вказане, позивач зазначав, що станом на 22.07.2016 заборгованість ТОВ «ТД «Золотий Урожай» перед позивачем згідно умов кредитного договору-1 становить 24 414 801,03 доларів США та 8 367 500,04 грн. і складається з: заборгованості за кредитною лінією - 19 973 750,00 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитною лінією - 4 441 051,03 доларів США, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 5 714 450,68 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за відсотками - 2 653 049,36 грн.

Крім того, 24.06.2010 між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Одеський Коровай» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №17-В/10 з наступними змінами та доповненнями до нього (далі - кредитний договір-2), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває ПАТ «Одеський Коровай» невідновлювальну кредитну лінію в російських рублях та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає ПАТ «Одеський Коровай» кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених цим договором, а ПАТ «Одеський Коровай» зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у п. 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору-2 ліміт кредитної лінії станом на 30.06.2010 складає 327 908 186 російських рублів, ліміт кредитної лінії зменшується щомісячно згідно встановленого графіка.

За умовами п. 1.3 кредитного договору-2 розмір процентів за користування кредитом визначається в порядку, передбаченому в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п. 1.4 кредитного договору-2 останній день дії кредитної лінії - 05.06.2015.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору-2 банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між ПАТ «Одеський Коровай» і банком, у строк, не пізніше 3 днів з дня її укладання.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору-2 ПАТ «Одеський Коровай» зобов'язується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору-2 ПАТ «Одеський Коровай» зобов'язується повертати банку кожен із траншів кредиту у термін, зазначений у п. 1.2 цього договору, а відповідно до п. 9.1 цього договору повернення кредиту, сплата процентів за користування кредитом здійснюється в валюті, в якій надається кредит.

Згідно з п. 10.1 кредитного договору-2 за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань банк має право вимагати сплати позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення.

Позивач посилається на те, що на виконання умов кредитного договору-2 банком за період дії кредитної лінії було надано ПАТ «Одеський Коровай» низку траншів кредитних коштів, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами - банківськими виписками з балансових рахунків, проте заборгованість ПАТ «Одеський Коровай» була погашена лише частково, у зв'язку із чим станом на 22.07.2016 заборгованість ПАТ «Одеський Коровай» перед ПАТ "СБЕРБАНК" згідно умов кредитного договору-2 становить 311 258 434,85 російських рублів та 66 691 151,48 грн., та складається з: заборгованості за кредитною лінією - 226 333 682,00 російських рублів, заборгованості за процентами за користування кредитною лінією - 84 924 752,85 російських рублів, пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 55 563 864,19 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 11 127 287,29 грн.

Крім того, 24.06.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» (далі - позивач, банк) та Публічним акціонерним товариством «Одеський Коровай» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №18-В/10 з наступними змінами та доповненнями до нього (далі - кредитний договір-3), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває ПАТ «Одеський Коровай» відновлювальну кредитну лінію в російських рублях та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає ПАТ «Одеський Коровай» кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених цим договором, а ПАТ «Одеський Коровай» зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у п. 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, а також повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору-3 ліміт кредитної лінії складає 20 551 153,05 російських рублів.

За умовами п. 1.3 кредитного договору-3 розмір процентів за користування кредитом визначається в порядку, передбаченому в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п. 1.4 кредитного договору-3 останній день дії кредитної лінії - 23.06.2015.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору-3 банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між ПАТ «Одеський Коровай» і банком, у строк, не пізніше 3 днів з дня її укладання.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору-3 ПАТ «Одеський Коровай» зобов'язується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Позивач посилається на те, що на виконання умов кредитного договору-3 банком за період дії кредитної лінії було надано ПАТ «Одеський Коровай» низку траншів кредитних коштів, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами - банківськими виписками з балансових рахунків, проте заборгованість ПАТ «Одеський Коровай» була погашена лише частково.

З огляду на вказане вище, банк направив позичальнику повідомлення-вимоги від 24.02.2015 вих. №№277/28, 278/28 про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитними договорами-2, 3, які були отримані ПАТ «Одеський Коровай», проте не виконані.

Таким чином, станом на 22.07.2016 заборгованість ПАТ «Одеський Коровай» перед ПАТ "СБЕРБАНК" згідно умов кредитного договору-3 становить 104 098 938,76 грн. та складається з: заборгованості за кредитною лінією - 45 972 672,90 грн., заборгованості за процентами за користування кредитною лінією - 20 367 734,61 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 30 511 075,56 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 7 247 455,69 грн.

22.05.2012 з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ТОВ «ТД «Золотий Урожай» та ПАТ «Одеський Коровай» за кредитними договорами 1, 2, 3 між позивачем та відповідачем (далі - заставодавець) було укладено договір застави цінних паперів, що посвідчений 22.05.2012 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. та зареєстрований в реєстрі за №637 (далі - договір застави).

У п. 3 договору застави зазначено предмет застави, а саме:

п. 3.1.1 Предмет застави 1: прості іменні акції; емітент - Публічне акціонерне товариство «Кримхліб»; адреса емітента: 95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, б. 51-А; код 00381580; форма випуску ЦП: бездокументарна; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: UA НОМЕР_1; кількість ЦП, що передаються в заставу: 3 668 230 шт.; частка в статутному капіталі Емітента, що відповідає кількості ЦП: 9,08%; номінальна вартість одного ЦП: 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу: 917 057,50 грн.

п. 3.1.2 Предмет застави 2: прості іменні акції; емітент - Публічне акціонерне товариство «Одеський коровай»; адреса емітента: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14; код 00376886; форма випуску ЦП: бездокументарна; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: UA НОМЕР_2; кількість ЦП, що передаються в заставу: 3 039 220 шт.; частка в статутному капіталі Емітента, що відповідає кількості ЦП: 6,48%; номінальна вартість одного ЦП: 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу: 759 805,00 грн.

п. 3.1.3 Предмет застави 3: прості іменні акції; емітент - Публічне акціонерне товариство «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів»; адреса емітента: 95040,АР Крим, м. Сімферополь, вул. Елеваторна, буд. 14; код 00951971; форма випуску ЦП: бездокументарна; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП: UA НОМЕР_3; кількість ЦП, що передаються в заставу: 1 347 575 шт.; частка в статутному капіталі Емітента, що відповідає кількості ЦП: 6,08%; номінальна вартість одного ЦП: 0,25 грн.; загальна номінальна вартість ЦП, що передаються в заставу: 336 893,75 грн.

Відповідно до п. 4.2.3 договору застави заставодержатель має право за рахунок предмету застави задовольнити всі свої вимоги у відповідності з цим договором, в тому числі шляхом прийняття предмета застави у власність після одержання предмету застави у своє володіння у випадку та у порядку, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

За умовами п. 4.2.5 та п. 4.2.6 договору застави банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань, зазначених в ст. 2 цього договору, забезпечених предметом застави, у випадках, передбачених чинним законодавством, а також за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, погасити повну суму заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 6.1 договору застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги, що забезпечені заставою згідно зі ст. 2 цього договору, у повному обсязі, що визначається на момент фактичного відшкодування (задоволення).

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання строку виконання боржниками будь-якого із зобов'язань, зазначених у ст. 2 цього договору, воно не буде виконане або буде виконане неналежним чином (п. 6.2 договору застави).

Заставодержатель набуває право вимагати дострокового виконання зобов'язань, зазначених в ст. 2 цього договору, а якщо його вимога не буде задоволена заставодавцем протягом 10 календарних днів з моменту поштового відправлення заставодержателем заставодавцю вказаної вимоги - звернути стягнення на предмет застави (п. 6.3 договору застави).

16.04.2015 ТОВ «Донагрофінанс» було надіслано повідомлення-вимогу №3657/5/28-2 та №3659/5/28-2 про повернення повної суми заборгованості за кредитними договорами 2, 3, а 24.04.2015 - повідомлення-вимогу №3973/5/28-2 про повернення повної суми заборгованості за кредитним договором -1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості за вказаними вище кредитними договорами не сплачена ані позичальниками, ані ТОВ «Донагрофінанс».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2017 у справі №910/20991/16 скасовано; справу №910/20991/16 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/20991/16 зазначено, що суди не встановили обставини щодо складання ліквідаційною комісією та затвердження відповідною особою проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "Донагрофінанс", не дослідили відомості, включені до проміжного ліквідаційного балансу, в разі його складення, зокрема, включення до нього вимог, пред'явлених ПАТ "Сбербанк", та результату їх розгляду з урахуванням з'ясування правової природи вказаного судами реєстру кредиторів у процесі ліквідації платоспроможної юридичної особи. Судами встановлено, що ПАТ "Сбербанк" звернувся до ліквідаційної комісії позивача з кредиторськими вимогами в межах строку, встановленого ст. 105 ЦК України, суди не встановили обставини дотримання ТОВ "Донагрофінанс" вимог ч. 6 ст. 105 ЦК України стосовно розгляду вимоги ПАТ "Сбербанк" та прийняття щодо неї певного рішення. Крім того, встановивши, що державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 № 910/8114/16, накладено арешт на майно боржника та призначено суб'єкта оціночної діяльності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивач реалізував своє право щодо здійснення звернення стягнення на заставне майно, а отже наведені обставини додатково свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі. Водночас вказаний висновок апеляційного суду є передчасним, оскільки суд дійшов відповідного висновку, не встановивши обставин фактичного виконання в межах процедури виконавчого провадження вказаного наказу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 № 910/8114/16. Викладені в судових рішеннях у даній справі обставини та висновки щодо визнання чи невизнання відповідачем вимог позивача мають суперечливий характер, адже зазначивши про окреме включення відомостей про заставне майно ПАТ "Сбербанк" до реєстру кредиторів ТОВ "Донагрофінанс", суди одночасно дійшли висновку, що ТОВ "Донагрофінанс" не одержувало кредитні кошті від ПАТ "Сбербанк", тому позивач не є кредитором відповідача, а лише заставодержателем простих іменних акцій, власником яких є ТОВ "Донагрофінанс".

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Згідно з повідомленням, розміщеним у Бюлетені Державної Реєстрації (№46) від 26.05.2016, засновниками ТОВ «Донагрофінанс» прийнято рішення про припинення юридичної особи - ТОВ «Донагрофінанс» в результаті ліквідації. Строк заявлення вимог кредиторами - 26.07.2016.

Зважаючи на вищевикладене, 25.07.2016 позивач звернувся до ліквідаційної комісії ТОВ «Донагрофінанс» з кредиторськими вимогами, проте відповіді не отримав, у зв'язку із чим 02.09.2016 направив вимогу про надання інформації щодо розгляду його кредиторських вимог.

Таким чином, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від розгляду вимог банку, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить зобов'язати відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати вимоги позивача та включити до проміжного ліквідаційного балансу відповідача вимоги в розмірі 24 414 801,03 доларів США; 311 258 434,85 російських рублів та 179 157 590,28 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2.3 договору застави заставодержатель має право за рахунок предмету застави задовольнити всі свої вимоги у відповідності з цим договором, в тому числі шляхом прийняття предмета застави у власність після одержання предмету застави у своє володіння у випадку та у порядку, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Як зазначалося вище, 06.03.2012 між банком та ТОВ «ТД «Золотий урожай» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL, а 24.06.2010 між банком та ПАТ «Одеський Коровай» - договори про відкриття кредитної лінії №17-В/10 та №18-В/10. При цьому, 22.05.2012 з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ТОВ «ТД «Золотий Урожай» та ПАТ «Одеський Коровай» за кредитними договорами 1, 2, 3 між банком та ТОВ «Донагрофінанс» було укладено договір застави цінних паперів.

З вказаних вище договорів вбачається, що відповідач є заставодавцем цінних паперів, а позивач є заставодержателем, з огляду на що позивач не є кредитором відповідача, а є заставодержателем простих іменних акцій підприємств ПАТ «Кримхліб», ПАТ «Одеський коровай» та ПАТ «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів», власником яких є ТОВ «Донагрофінанс».

Таким чином, позивач не є кредитором ТОВ «Донагрофінанс», оскільки останній не отримував кредитні кошти від банку, а є заставодавцем згідно з договором застави цінних паперів від 22.05.2012.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Таким чином, вимоги позивача, які виникли згідно вказаних вище кредитних договорів з ТОВ «ТД «Золотий Урожай» та ПАТ «Одеський Коровай» та забезпечені заставою майна ТОВ «Донагрофінанс» мають бути задоволені за рахунок продажу предмету застави у першу чергу відповідно до вимог ст. 112 Цивільного кодексу України та законодавства України в процедурі ліквідації ТОВ «Донагрофінанс».

При цьому, згідно з наказом голови ліквідаційної комісії відповідача №3/08 від 08.08.2016 відомості про заставне майно ТОВ «Донагрофінанс», заставодержателем якого є позивач окремо включені до реєстру кредиторів відповідача, для задоволення вимог позивача, які виникли за кредитними договорами з ПАТ «Одеський коровай» та ТОВ «ТД «Золотий урожай», загальна заборгованість за якими згідно отриманої заяви складає 24 414 801,03 доларів США; 311 258 434,85 російських рублів та 179 157 590,28 грн.

В постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/20991/16 зазначено, що суди не встановили обставини щодо складання ліквідаційною комісією та затвердження відповідною особою проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Донагрофінанс», не дослідили відомості, включені до проміжного ліквідаційного балансу, в разі його складення, зокрема, включення до нього вимог, пред'явлених ПАТ «Сбербанк», та результату їх розгляду з урахуванням з'ясування правової природи вказаного судами реєстру кредиторів у процесі ліквідації платоспроможної юридичної особи.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомив суд про те, що проміжний ліквідаційний баланс ТОВ «Донагрофінанс» ліквідаційною комісією не складався.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені судом обставини та факти, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги відмову в задоволенні позову, судові витрати по справі, в силу ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.11.2018р.

Суддя О.В. Котков