ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року справа № 925/939/18

Господарський суд Черкаської області в складі:

Головуючий суддя - Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання - Ковбою І.М.,

представники сторін:

від позивача: Скляр О.Г. за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні суду в м. Черкаси матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Климентина", м. Тальне

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, м. Черкаси, про визнання права користування земельними ділянками на умовах оренди та визнання додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок укладеним, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Фермерське господарство "Климентина", посилаючись на ст.ст. 123, 124 Земельного кодексу України заявило позов, в якому просить суд:

1. Визнати за Фермерським господарством "Климентина" () право користування (на умовах оренди) земельними ділянками:

площею 11,942 га кадастровий номер НОМЕР_9, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,0520 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,751 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 9,2523 га кадастровий номер НОМЕР_4 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 11,7694 га кадастровий номер НОМЕР_5 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 61,0000 га кадастровий номер НОМЕР_6 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 47,5497 га кадастровий номер НОМЕР_7 розташованої в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 24,2483 га кадастровий номер НОМЕР_8 розташованої в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 23 вересня 2013 року, земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 11,942 га, кадастровий номер НОМЕР_9, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту, площею 13,0520 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту, площею 13,751 га кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту, площею 9,2523 га кадастровий номер НОМЕР_4, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту, площею 11,7694 га кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту в редакції позивача.

3. Позивач просить визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 25 червня 2014 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 61,0000 га кадастровий номер НОМЕР_6, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту в поданій ним редакції.

4. Позивач просить визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 23 вересня 2013 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 47,5497 га кадастровий номер НОМЕР_7 розташованої в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району за межами населеного пункту в редакції позивача.

5. Позивач просить визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди від 31 грудня 2013 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 24,2483 га кадастровий номер НОМЕР_8 розташованої і адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту в редакції позивача.

Ухвалою суду від 09.10.2018 закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до судового розгляду по суті на 08 листопада 2018 р.

Відповідач у відзиві на позов заявлені вимоги не визнав вважаючи їх необґрунтованими посилаючись, зокрема, на те, що Позивач не с стороною договору, і тому звертатись з пропозиціями щодо внесення змін до жодного договору права не має. В матеріалах справи відсутні докази, що у Позивача є зареєстроване право користування тому відсутнє порушене або оспорювань право на захист якого ФГ «Климентина» звернулося до суду з позовною заявою.

Відповідач вважає, що Законом України «Про фермерське господарство» не передбачено використання фермерським земель які надані у користування фізичній особі вбачається, що має" місце отримання юридичною особою прав на земельну ділянку поза процедури земельних торгів, обов'язковість на яку визначено законодавством. Крім того, юридичною особою не доведено можливість використання такої значної площі землі, належне забезпечення як трудовими так і технічними ресурсами. Також, не надано пояснення як. юридична особа яка зареєстрована у місті Тальне. має змогу оброблять землі в Канівському району, який географічно віддалений від місця реєстрації юридичної особи.

Представник Відповідача у підготовчому засіданні 09.10.2018 доводи, викладені у відзиві підтримав.

Представник Відповідача в судове засідання 08.11.2018 не з'явився, про поважність причини нез'явлення суд не повідомлений.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Факт належного повідомлення Відповідача про час, дату і місце розгляду справи підтверджується розпискою від 09.10.2018, яка міститься в матеріалах справи (а.с.130)

Справа розглядається за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач - Фермерське господарство «Климентина» (далі - ФГ «Климентина»; Орендар) є суб'єктом господарської діяльності, що підтверджується Витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, змішане сільське господарство; допоміжна діяльність у рослинництві; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (а.с.17-21).

Предметом спору є захист права позивача, як фермерського господарства, на користування (оренду) земельними ділянками державної форми власності шляхом укладення додаткової угоди про внесення змін до існуючих договорів оренди землі.

Землекористувачем (орендарем) на час вирішення спору є Позивач.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012, який набрав чинності з 01.01.2013, внесено зміни до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", а також землі державної та комунальної власності визнано розмежованими.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за №852/21164, затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане, і яке, серед іншого, розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2015 № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Наказом комісії з реорганізації Державного агентства земельних ресурсів України від 29.04.2015 №3 Головне управління Держземагентства у Черкаській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Суд приходить до висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є належним відповідачем.

Цивільний кодекс України (далі - ЦК) передбачає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу.

Так, за змістом положень ч. 1 ст. 764 ЦК якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка конкретизує порядок такої пролонгації.

Відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються крім Земельного кодексу (далі - ЗК) України, Законом України від 19.06.2003 № 973-ІV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-ІV) та іншими нормативно-правовими актами України (ст.2).

Суд приходить до переконання, що у спірних правовідносинах Закон № 973-ІV є спеціальним нормативним актом, а ЗК України - загальним. Відтак, для наявного спору застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із Законом № 973-ІV, за змістом ст.32 якого, держава гарантує дотримання і захист майнових та інших прав і законних інтересів фермерського господарства.

Порядок зміни господарських договорів регламентовано ст.188 Господарського кодексу України (далі - ГК), а порядок зміни договорів оренди землі - спеціальним Законом України "Про оренду землі". Відповідно до положень ст.30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а в разі недосягнення згоди спір вирішується в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та громадянином ОСОБА_2 були укладені Договори оренди землі від 23.09.2013 (два окремі договори), від 31.12.2013 та від 25.06.2014, відповідно до умов яких Орендодавець надав Орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, відповідно:

Площею 11,942 га кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,0520 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,751 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею9,2523 га кадастровий номер НОМЕР_4 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 11,7694 га кадастровий номер НОМЕР_5 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 61,0000 га кадастровий номер НОМЕР_6 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 47,5497 га кадастровий номер НОМЕР_7 розташованої в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 24,2483 га кадастровий номер НОМЕР_8 розташованої в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту.

Згідно з частинами 1,3 статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Пункт «а» частини 3 статті 22 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

З метою створення фермерського господарства, відповідно до вищезазначених приписів законодавства, громадянин ОСОБА_2 отримав в оренду земельні ділянки шляхом укладення Договорів оренди землі із Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області від 23.09.2013 (два окремі договори), від 31.12.2013 та від 25.06.2014.

20 травня 2016 року зареєстроване фермерське господарство «Климентина», номер запису: 1 000885, ідентифікаційний код юридичної особи: 40498578, єдиним засновником якого є ОСОБА_2, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З моменту державної реєстрації ФГ «Климентина», земельні ділянки надані в оренду ОСОБА_2, фактично використовуються фермерським господарством, яке при такому використанні несе всі витрати, сплачує усі обов'язкові платежі, пов'язані з користуванням землею, у тому числі орендну плату за неї, однак стороною за договорами оренди залишається фізична особа ОСОБА_2

В березні 2018 року листом № 4 Позивач звернувся до Відповідача

з пропозицією внести зміни до вказаних договорів оренди землі в частині зміни орендаря, а саме фізичної особи ОСОБА_2 на фермерське господарство «Климентина» (, адреса: 20400, Черкаська область, Тальнівський район, м.Тальне, вул. Гагаріна, буд.5, офіс 9), в особі голови ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту.

Відповідач листом від 03.05.2018 № 1934/0/95-18

відмовив у задоволенні клопотання Позивача, посилаючись на статті 19, 20, 22 Закону України «Про фермерське господарство», та статтю 8-1 Закону України «Про оренду землі» зазначивши, що оскільки

«..земельні ділянки перебувають у державній, а не приватній власності, засновнику Фермерського господарства вони надані лише у користування, вирішення порушеного питання не є можливим».

Положеннями статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» регламентовано, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України ( 2768-14 ).

Суд приходить до переконання, що Позивач просить суд вирішити спір не про отримання нових/додаткових земельних ділянок, а про зміну умов договору щодо земельних ділянок, отримання яких засновником фермерського господарства ОСОБА_2 було власне підставою для створення фермерського господарства - Позивача у справі.

Положеннями статті 12 Закону України «Про фермерське господарство», яка є аналогічною змісту статті 31 ЗК України встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:

а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі;

б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності;

в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що спори, пов'язані зі зміною договору оренди земельної ділянки, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Статтею 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачена певна процедура здійснення цього права.

Права наймача, що встановлені статтею 777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

Згідно ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не впливає із звичаїв ділового обороту.

З метою скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди, у відповідності до ст.777 ЦК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановленому порядку та строки позивач направив відповідачу лист - повідомлення з пропозицією поновлення договору оренди, до якого доданий проект додаткової угоди.

Порядок поновлення договору оренди землі передбачено статтею 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, а саме:

- об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до вимог ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Ст.12 Закону України «Про фермерське господарство» та ст.31 ЗК України, визначено склад земель фермерського господарства, до яких віднесено: земельні ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельні ділянки, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельні ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Законодавцем не віднесено земельні ділянки, що використовуються громадянами - членами фермерського господарства на умовах оренди - до складу земель фермерського господарства, на відміну від земельних ділянок, що використовуються самим фермерських господарством.

З комплексного аналізу положень статей 1,5,7,8,12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює саме фермерське господарство, а не громадянин, якому земля надавалась для створення господарства.

Відтак, у правовідносинах користування спірними земельними ділянками, зі зміною ОСОБА_2 форми своєї підприємницької діяльності щодо використання таких земель, в силу Закону відбулася фактична заміна орендаря з фізичної особи ОСОБА_2 на юридичну особу -ФГ «Климентина».

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.03.2018року по справі № 348/992/16-ц.

Позивач, як дійсний орендар земельних ділянок за договорами оренди від 09.2013 (два окремі договори), від 31.12.2013 та від 25.06.2014 має право на приведення останніх у відповідність з фактичними обставинами щодо орендаря, а відмова Відповідача у внесенні запропонованих Позивачем змін до цих договорів вказує про невизнання орендодавцем права Позивача на оренду спірних земельних ділянок та унеможливлює набуття ним цього права.

Відтак, твердження Відповідача щодо з приводу того, що ФГ «Климентина» не є стороною договорів оренди і, відповідно, не має право заявляти вимогу про внесення змін до таких договорів є безпідставними та необґрунтованими.

Аналізуючи доводи сторін щодо процедури узгодження сторонами умов Додаткової угоди, і, зокрема таких істотних умов Договору, як строк дії договору та розмір орендної плати, суд бере до уваги наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 р. № 413 затверджено " Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними" , яка зокрема передбачає, що Пріоритетами управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними є:

- забезпечення паритету інтересів суспільства, територіальних громад та держави під час здійснення повноважень з розпорядження землями;

- передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності переважно на умовах оренди на строк не більш як сім років;

- забезпечення відкритості, прозорості, прогнозованості, передбачуваності, послідовності діяльності Мінагрополітики та Держгеокадастру під час формування та реалізації державної політики у сфері земельних відносин.

Судом встановлено, що з моменту отримання землі в оренду, зміна умов оренди земельних ділянок, які перебували в користуванні у Позивача відбувалася за згодою розпорядника земель в період дії узгоджених сторонами умов Договору.

Відтак, доводи Відповідача щодо місцезнаходження деяких земельних ділянок за межами місця проживання Позивача, при наявності у Позивача транспортних засобів є надуманими і безпідставними.

Факт здійснення/справляння орендної плати підтверджується поданими Позивачем належними і допустимими доказами, а Відповідачем не оспорюється.

Суд приходить до переконання, що гарантоване державою право фермерського господарства на землекористування є порушеним і підлягає захисту.

Проте, суд переконаний, що укладання фермерським господарством додаткових угод до існуючих договорів оренди, в яких Фермерське господарство не є стороною, укладених фізичною особою - громадянином і державним органом, має здійснюватись у формі трьохстороннього договору. Доказів щодо надання Позивачем пропозицій Відповідачу про укладання таких трьохсторонніх договорів Позивач суду не надав.

Відтак, вимоги Позивача в цій частині є передчасними, безпідставними і задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Аналізуючи зібрані докази щодо судових витрат сторін, суд приходить до наступного.

Позивачем заявлено вісім вимог про визнання права на землекористування окремими земельними ділянками і чотири вимоги про укладання додаткових угод. Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що Позивач сплатив 8810,00 грн. судового збору, тобто фактично за 5 немайнових вимог 8810,00 : 1762,00 = 5).

Відтак неоплаченими виявились чотири немайнові вимоги про визнання окремих додаткових угод, укладеними, що складає 7048,00 грн. (4 х 1762 грн.).

Суд приходить до переконання, що з Позивача необхідно достягнути судових збір за чотири немайнові вимоги до державного бюджету.

Судові витрати щодо задоволених вимог відповідно до положень ст. 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за Фермерським господарством "Климентина" () право користування (на умовах оренди) земельними ділянками:

площею 11,942 га кадастровий номер НОМЕР_9, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,0520 га кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 13,751 га кадастровий номер НОМЕР_3 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 9,2523 га кадастровий номер НОМЕР_4 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 11,7694 га кадастровий номер НОМЕР_5 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 61,0000 га кадастровий номер НОМЕР_6 розташованої в адміністративних межах Полствинської сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 47,5497 га кадастровий номер НОМЕР_7 розташованої в адміністративних межах Литвинецької сільської ради Канівського району за межами населеного пункту;

площею 24,2483 га кадастровий номер НОМЕР_8 розташованої в адміністративних межах Тальянківської сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту.

Стягнути 8810,00 грн. (вісім тисяч вісімсот десять грн.) витрат по сплаті судового збору із Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18007, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ідентифікаційний код 39765890) на користь Фермерського господарства "Климентина" (20401, Черкаська область, м. Тальне, вул. Гагаріна, 5, оф.9, ідентифікаційний код 40498578).

Достягнути 7048 грн. (сім тисяч сорок вісім грн.) судового збору за подання 4 (чотири) немайнових вимог із Фермерського господарства "Климентина" (20401, Черкаська область, м. Тальне, вул. Гагаріна, 5, оф.9, ідентифікаційний код 40498578) із зарахуванням до державного бюджету України (отримувач коштів УК у м.Черкасах/Черкаси/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38031150, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 3030, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

В іншій частині позову про укладення додаткових угод про внесення змін до договорів оренди від 23 вересня 2013 року, від 25 червня 2014 року та від 31 грудня 2013 року в редакції позивача відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.11.2018 (понеділок)

Суддя В.В.Єфіменко