ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 місто Дніпро Справа № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 (повний текст складено та підписано 22.03.2018, суддя Азізбекян Т.А.) про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя

до відповідача: Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат", м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національне антикорупційне бюро України, м. Київ

орган виконання рішення: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

новий кредитор (стягувач): Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа", м. Київ

про стягнення 105 120 777,85 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 стягнуто з Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" 97 265 749,72 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію (з них: 25 068 348,46 грн. - заборгованість за квітень 2011 року, 27 793 576,85 грн. - заборгованість за травень 2011 року, 26 848 187,53 грн. - заборгованість за червень 2011 року, 17 555 636.88 грн. - заборгованість за липень 2011 року), 6 256 052,06 грн. пені, 197 539,15 грн. інфляційних втрат, 1 241 754,98 грн. - 3 % річних, 25 500,00 грн. витрат по держмиту, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 заяву позивача про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 з Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

24.04.2017 до Господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012, а саме стягувача – Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на стягувача Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" (а.с. 128-131, том 4).

16.02.2018 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" подано уточнену заяву про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 по даній справі за нововиявленими обставинами, в якій просило на підставі статей 320, 321, 322 Господарського процесуального кодексу України скасувати ухвалу від 27.01.2015 у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 про заміну позивача (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2012, а саме стягувача - ПАТ "Запоріжжяобленерго" на стягувача - ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа"; відмовити у задоволенні заяви ПАТ "Запоріжжяобленерго" про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, а саме, ПАТ "Запоріжжяобленерго" на ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" на підставі договору № 651214/42 про відступлення права вимоги від 22.12.2014 (а.с. 80-83, том 6).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що доводи заявника (позивача), викладені у заяві про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими обставинами, на теперішній час державним виконавцем встановлена відсутність заборгованості боржника за виконавчим провадженням перед стягувачем.

Місцевим господарським судом зазначено, що ухвала від 27.01.2015 опосередковує заміну судом кредитора (стягувача) в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на дату винесення ухвали) на стадії виконавчого провадження внаслідок дій, вчинених попереднім кредитором (позивачем), по відчуженню приналежного та підтвердженого судовим рішенням господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 права вимоги грошових коштів з відповідача (боржника).

Наслідком втрати новим кредитором статусу стягувача та поновлення в такому статусі позивача є тотожним за своєю процесуальною сутністю заміні сторони у виконавчому провадженні з Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго". Між тим, така заміна в силу приписів Господарського процесуального кодексу України передбачає наявність певної стадії судового процесу.

Місцевий господарський суд зазначив, що визнання укладеного договору відступлення права вимоги недійсним в судовому порядку, не передбачає своїм наслідком автоматичну ревізію дій, вчинених в рамках виконавчого провадження, зокрема щодо правомірності дій відповідача по виконанню рішення у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 на користь сторони, визначену позивачем та підтверджену судовим актом (ухвала від 27.01.2015) належним стягувачем, враховуючи принцип правової визначеності, як складового елементу, встановленого статті 8 Конституції України.

Обумовлені недійсністю договору відступлення права вимоги правові наслідки (стаття 216 Цивільного кодексу України) не передбачають створення передумов для повторного виконання боржником своїх зобов'язань в межах вже закритого виконавчого провадження на користь позивача, чий матеріально-правовий статус кредитора був поновлений після такого виконання (припинення існування зобов'язання, відносно якого особа взагалі може мати статус кредитора у розумінні статті 509 Цивільного кодексу України).

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018р. по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд судового рішення (ухвали від 27.01.2015) про заміну стягувача у виконавчому провадженні за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з урахуванням вимог статті 320 Господарського процесуального кодексу України визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014, є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго".

Апелянт зазначає, що єдиною підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні згідно ухвали від 27.01.2015 є договір про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014, інші обставини під час розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не досліджувались.

Апелянт вважає безпідставним посилання місцевого господарського суду про неможливість здійснення перегляду ухвали за нововиявленими обставинами при закритому виконавчому провадженні.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.05.2018 по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2018 зупинено провадження за апеляційного скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018р. по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 до закінчення перегляду у касаційному порядку судового рішення у справі №19/5009/1481/11.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2018 поновлено провадження у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018, розгляд скарги призначений у судове засідання на 16.10.2018.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач), суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2018 прийнято до свого провадження справу №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018, розгляд скарги розпочато спочатку та призначений у судове засідання на 14.11.2018.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.11.2018, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", у відзиві на апеляційну скаргу, проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилаючись на правомірність висновків суду першої інстанції.

У судове засідання, яке відбулося 14.11.2018, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" не з'явився.

Представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з'явився, подав до апеляційного суду пояснення, в яких заявив про підтримання відзиву на апеляційну скаргу від 18.05.2018, подану до Донецького апеляційного господарського суду, та про розгляд скарги без участі його представника.

Представники Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" у судове засідання не з'явилися, відзиву на апеляційну скаргу до Центрального апеляційного господарського суду не надали.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 стягнуто з Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" 97 265 749,72 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію (з них: 25 068 348,46 грн. - заборгованість за квітень 2011 року, 27 793 576,85 грн. - заборгованість за травень 2011 року, 26 848 187,53 грн. - заборгованість за червень 2011 року, 17 555 636.88 грн. - заборгованість за липень 2011 року), 6 256 052,06 грн. пені, 197 539,15 грн. інфляційних втрат, 1 241 754,98 грн. - 3 % річних, 25 500,00 грн. витрат по держмиту, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Надано розстрочку виконання рішення в частині погашення боргу за спожиту активну електричну енергію в липні 2011 року в розмірі 17 555 636,88 грн., 6 256 052,06 грн. пені, 197 539,15 грн. інфляційних нарахувань, 1 241 754,98 грн. 3% річних, всього на суму 25 250 983,07 грн. на 24 місяці відповідно до графіку ( з січня 2012 року по грудень 2013 року).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 заяву Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про надання розстрочки виконання вищевказаного рішення суду задоволено частково, надано розстрочку виконання рішення від 27.12.2011 по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 у сумі 104 945 595,91 грн.. із яких: 97 265 749,72 грн. основного боргу, 7 695 346,19грн. штрафних санкцій (в т.ч. 6 256 052,06 грн. пені, 197 539, 15 грн. інфляційних втрат, 1 241 754,98 грн. 3% річних) на 85 місяців шляхом погашення: сплати до 30 (31) числа кожного місяця, починаючи з грудня 2013 року по грудень 2020 року включно, згідно з графіком.

22.12.2014 між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа" (Новий кредитор) та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (Боржник) укладений договір про відступлення права вимоги № 651214/42, за умовами пункту 1.1 якого Первісний кредитор передає (відступає), а Новий кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника заборгованості за Договором на користування електричної енергією № 76/199 від 01.07.2000, яка розстрочена на підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 18.11.2013 по справі №10/339/10, ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 по справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, за договором про самостійне виконання рішення № 1114 від 03.12.2013, укладеного між Боржником та Первісним кредитором на загальну суму 114 263 595,75 грн.

Згідно з пунктом 1.2 договору про відступлення права вимоги до Нового кредитора переходять права Первісного кредитора за зобов'язаннями в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав на підставі договорів, рішень та ухвал господарського суду Запорізької області.

17.01.2015 Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 з Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

Підставою звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні зазначений договір про відступлення права вимоги № 651214/42 від 22.12.2014 (а.с. 156-157, том 3).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 заяву позивача про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задоволено та замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 з Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України (ВП №33149921) від 21.05.2015 закінчено виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду на підставі заяви стягувача Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" від 20.05.2015 № 167 (а.с. 88, том 4).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/2694/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018, визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №651214/42, укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа", Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" та Державним підприємством "Запорізький титано - магнієвий комбінат", що, на думку позивача, є підставою для перегляду ухвали за нововиявленими обставинами.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" зазначає, що Господарським судом Запорізької області при винесені ухвали від 27.01.2015 у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 не були враховані обставини, які є істотними для справи, і, які не були та не могли бути відомі Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" під час розгляду цієї справи, а були встановлені лише рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/2694/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа", Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 651214/42 від 22.12.2014, що укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа", Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" було визнано недійсним договір про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014.

Як зазначено місцевим господарським судом в ухвалі від 22.03.2018, ухвала від 27.01.2015 опосередковує заміну судом Кредитора (Стягувача) в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на дату винесення ухвали) на стадії виконавчого провадження внаслідок дій, вчинених попереднім Кредитором (Позивачем), по відчуженню приналежного та підтвердженого судовим рішенням господарського суду Запорізької області від 27.12.2011 у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 права вимоги грошових коштів з відповідача (Боржника).

Відчуження вказаного права було здійснено на підставі договору про відступлення права вимоги № 651214/42 від 22.12.2014, що охоплюється правовим регулюванням частини 3 статті 656 Цивільного кодексу України (через положення п.2.5 договору, що передбачають оплатність відступленого права з боку Нового кредитора на користь первісного), а також пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, та не перебуває в залежності від волевиявлення відповідача, що витікає з частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України (участь відповідача в підписанні договору, в силу п.4.7, мало інформаційний характер в розумінні частини 2 цієї статті).

Таким чином, виступаючи матеріально-правовою підставою для сингулярного правонаступництва укладений Позивачем з Новим кредитором договір відступлення права вимоги був також підставою для процесуального правонаступництва та набуттям останнім статусу Стягувача, управленого на отримання, в порядку виконавчого провадження, грошових коштів від Боржника.

Як зазначено місцевим господарським судом в ухвалі від 22.03.2018, наслідком втрати Новим кредитором статусу Стягувача та поновлення в такому статусі Позивача є тотожним за своєю процесуальною сутністю заміні сторони у виконавчому провадженні з Приватного акціонерне товариство Холдингова компанія "Енергомережа" на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго". Між тим, така заміна в силу приписів Господарського процесуального кодексу України передбачає наявність певної стадії судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, виконавче провадження, як кінцева стадія судового процесу відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, за наказом господарського суду Запорізької області від 11.01.2012 №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, було завершено на підставі постанови державного виконавця від 21.05.2015, тобто ще до встановлення у судовому порядку вказаних позивачем нововиявлених обставин.

Матеріали справи не містять відомостей відносно скасування вказаної постанови ДВС та доказів поточного існування виконавчого провадження за справою № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 на будь-якій стадії, яка б дозволяла можливість заміни існуючого на належній правовій підставі (ухвалі суду від 27.01.2015, законність якої не спростована) Стягувача (Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа") Позивачем.

Визнання укладеного договору відступлення права вимоги недійсним в судовому порядку, не передбачає своїм наслідком автоматичну ревізію дій, вчинених в рамках виконавчого провадження, зокрема щодо правомірності дій відповідача по виконанню рішення у справі № 13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 на користь сторони, визначену позивачем та підтверджену судовим актом (ухвала від 27.01.2015) як належним стягувачем, враховуючи принцип правової визначеності, як складового елементу, встановленого статтею 8 Конституції України.

Обумовлені недійсністю договору відступлення права вимоги правові наслідки (стаття 216 Цивільного кодексу України) не передбачають створення передумов для повторного виконання Боржником своїх зобов'язань в межах вже закритого виконавчого провадження на користь позивача, чий матеріально-правовий статус Кредитора був поновлений після такого виконання (припинення існування зобов'язання, відносно якого особа взагалі може мати статус кредитора у розумінні статті 509 Цивільного кодексу України).

Позивач не позбавлений можливості пред'явити вимоги до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" про отримання грошових коштів в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України, які підлягають отриманню Позивачем в світлі висновків, викладених в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі №910/1424/16, що залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017.

Відтак, сама по собі відповідність поданої позивачем заяви з урахуванням уточнень від 16.02.2018 № 008-32/2751 формальним ознакам нововиявлених обставин в контексті всієї сукупності інших істотних обставин справи (насамперед, виконання рішення відповідачем на користь Нового кредитора в період часу правомірного перебування останнього в означеному матеріально-правовому статусі з урахуванням встановленої статтею 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності договору про відступлення права вимоги, спростованої лише в подальшому, та закриття виконавчого провадження за наказом у цій справі) з урахуванням вимог статті 8 Конституції України не може вважатися достатньою підставою для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 та відновлення позивача у статусі Стягувача за відсутнім через виконання примусовим стягненням.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленим обставинами, які можуть бути підставою для перегляду рішення (ухвали) господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11.

Апеляційний господарський суд з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується з таких підстав.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України унормовано підстави перегляду судових рішень, зокрема, за нововиявленими обставинами.

Так частини 2, 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, на час звернення з заявою про перегляд судового рішення (ухвали від 27.01.2015) за нововиявленими обставинами 24.04.2017 діяв Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017 за приписами статті 112 якого господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами (частина 1). Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи (пункт 5 частини 2 цієї статті в редакції Закону України № 2136-VIII від 13.07.2017).

Приймаючи оскаржуване судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленим обставинами, які можуть бути підставою для перегляду рішення (ухвали) господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, рішення господарського суду фактично є виконаним у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження.

Предметом судового розгляду є заява Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні за нововиявленими обставинами.

Підставою звернення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" з заявою про перегляд ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 за нововиявленими обставинами (в подальшому з уточненнями) в порядку статті 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) (статті 320 Господарського процесуального кодексу України у редакції чинній після 15.12.2017) стало визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/42, який укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Енергомережа", Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" та Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі №910/2694/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018, договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/42 визнано недійсним у зв'язку з тим, що договір суперечить приписам закону.

Проте, відмовляючи у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали, прийнятої 27.01.2015, місцевий господарський суд зазначив про те, що не вбачає нововиявлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, які б спростували факти, що покладено в основу ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом не враховано, що Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" як нововиявлену обставину зазначає встановлений рішенням суду факт недійсності договору в силу закону.

Таким чином, виходячи з норм статті 236 Цивільного кодексу України, ця обставина існувала на момент винесення Господарським судом Запорізької області ухвали від 27.01.2015, яка є предметом перегляду за заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", однак стала відомою після прийняття рішення в межах іншої справи №910/2694/16.

Таким чином, зазначена обставина містить всі складові для надання їй статусу нововиявленої: існування її на час розгляду справи; ця обставини не могла бути відома заявникові на час розгляду цієї справи; істотність даної обставини для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Аналогічна позиція викладена об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.08.2018 у справі №19/5009/1481/11.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" № 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Враховуючи викладене, перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності (відсутності) нововиявлених обставин, господарські суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що наведена Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" обставина не є нововиявленою в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд відхиляє аргументи, які наведені в ухвалі від 22.03.2018 про те, що на теперішній час державним виконавцем встановлена відсутність заборгованості боржника за виконавчим провадженням перед стягувачем і виконавче провадження закінчене, не впливає на факт наявності у цьому зв'язку нововиявленої обставини.

Так, судові рішення у справі по суті зводяться не на встановлення, чи є вказана Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" обставина нововиявленою, а щодо неможливості виконання судового рішення у випадку визнання судом наведеної заявником обставини нововиявленою у зв'язку з закінченням виконавчого провадження, що є неправильним.

Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що під час вирішення цього спору місцевим господарським судом неправильно застосували норми процесуального та матеріального права, зокрема, статей 320, 325 Господарського процесуального кодексу України та статей 215, 216, 236 Цивільного кодексу України.

Рішення (ухвала) суду першої інстанції, як прийняте при невідповідності висновків суду обставинам справи підлягає скасуванню на підставі частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду від 22.03.2018 - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про перегляд ухвали від 27.01.2015 за нововиявленими обставинами шляхом скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 і відмови у задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленего" про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП №33149921 щодо виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2012 з Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленего" на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа".

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами та подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Так, витрати Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами (1 760,00 грн.), апеляційної скарги (1 762,00 грн.) підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго".

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.03.2018 про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали про заміну стягувача у виконавчому провадженні, у справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11 скасувати.

У задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленего" про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП №33149921 щодо виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2012 з Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленего" на Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) судовий збір за подання заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами у сумі 1 760,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі1 762,00 грн., про що видати наказ.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена – 15.11.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко