ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р. Справа №914/1126/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Желік М.Б.
суддів Галушко Н.А.
Орищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Тимцік М.В.
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , с.Данилівка, Київської області вих. № б/н від 25.07.2018 (вх. ЗАГС 01-05/378/18 від 18.10.2018)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.07.2018 (суддя Артимович В.М., повний текст ухвали складено та підписано 16.07.2018)
у справі № 914/1126/14
за заявою: Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання м.Суми
до боржника Українсько-канадське спільне підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД, вул. Вербицького, 5/1, м.Львів, 79013, )
про визнання банкрутом

За участю представників сторін:
від заявника не з`явився
від боржника не з`явився
арбітражний керуючий не з`явився
від скаржника лейтенант - Петручок Ю.В., представник - Бец В.Ю

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.
У судовому засіданні 07.11.2018 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.07.2018 у справі № 914/1126/14 грошові вимоги Військової частини НОМЕР_1 до боржника визнано частково в сумі 87978,30, як вимоги шостої черги; решта вимог заявника відхилено; стягнуто з боржника в дохід державного бюджету 2756,00 грн. судового збору, які повинні задовольнятися в порядку черговості визначеній Закону про банкрутство.
25.07.2018 дане рішення оскаржено Військовою частиною НОМЕР_1 до Львівського апеляційного господарського суду. Підставами апеляційного оскарження скаржник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що полягає у тому, що договірні відносини між заявником та боржником припинені після винесення постанови Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 у справі №914/3063/15, відтак у суду були наявні усі підстави для повного задоволення вимог.
27.08.2018 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі головуючого судді Матущак О.І., суддів Мирутенко О.Л., Якімець Г.Г.) відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
07.09.2018 арбітражним керуючим подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, при цьому зазначає, що факт припинення дії договору оренди в силу закону та на підставі п. 9.7. договору оренди встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, та згідно положень ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню. А відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій в період дії мораторію, який вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство встановлено Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. З врахуванням зазначеного висновки господарського суду щодо визначення розміру вимог, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів та черговість їх включення здійснено з дотриманням вимог закону.
Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 призначено дану справу до розгляду на 18.10.2018.
Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.
Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Указом Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.
03.10.2018 в газеті Голос України № 185 (6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи справу № 914/1126/14 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Желіка М.Б., судів Орищин Г.В., Галушко Н.А.
19.10.2018 ухвалою Західного апеляційного господарського суду прийнято справу № 914/1126/14 до провадження Західного апеляційного гсоподарського суду, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2018.
У судовому засіданні 07.11.2018 скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесені постанови. Інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.
Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутніх представників.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Львівської області від 16.04.2014 порушено провадження у справі про банкрутство Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД.
16.04.2014 на сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет було опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Українсько-канадського підприємства у формі ТОВ Галев ЛТД.
Постановою господарського суду Львівської області від 01.08.2014 боржника визнано банкрутом і відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.
05.05.2016 Військовою частиною НОМЕР_1 подано до господарського суду заяву про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 162 129 217,17 грн.
26.05.2016 заявник подав заяву про виправлення описки щодо суми заявлених вимог та просив визнати вимоги в сумі 1 621 292,17 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані наступним.
03.11.1997 між Міністерством оборони України (орендодавець) та Українсько-Канадським спільним підприємством Галев ЛТД (орендар) укладено договір № 181/9-347Р/32 оренди нежитлового комплексу розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 (м.Вишгород, Лебяжтий) військової частини 27309, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування нежитловий комплекс, який знаходиться на балансі Міністерства оборони України, розташований в військовому містечку № 11 в/ч НОМЕР_3 та складається з двох дерев`яних будівель, артезіанської свердловини та тенісного корту, вартість якого зазначена відповідно до акту оцінки майна та становить 196200 гривень.
23.05.2007 додатковим договором № 1 внесено зміни до договору оренди, відповідно до яких розмір орендної плати без ПДВ за базовий місяць оренди січень 2007 становить 5000 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати визначеної на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 № 786. Орендна плата за наступні місяці оренди визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на індекси інфляції за наступні місяці.
Пунктом 9.1. договору сторони визначили, що цей договір діє з 20.11.1997 строком на сорок дев`ять років.
Як зазначає заявник, 08.11.2013 боржник припинив здійснювати платежі за договором оренди, відтак станом на 16.02.2016 заборгованість по оренді без врахування штрафних санкцій становить 355 807,31 грн. На вказану суму заборгованості заявником нарахована пеня у розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу у відповідності до п.3.4. договору оренди, що становить 1 265 484,86 грн. З поданого заявником розрахунку вбачається, що такий здійснюється за період з вересня 2013 по березень 2016.
Згідно з частиною десятою статті 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з метою виявлення усіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.
Відповідно до частини першої статті 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Слід зазначити, що заявник звернувся до господарського суду з вимогами до боржника з пропуском строку зазначеного у ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Окрім того, заявником пропущено встановлений вказаним законом двомісячний термін для подачі письмових заяв з поточними вимогами до боржника з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.
З матеріалів справи також вбачається, що рішенням господарського суду Львівської області від 12.10.2015 у справі № 914/3063/15 позов Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Київського квартирно-експлуатаційного управління, м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 , с. Данилівка, Київська область, до Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД, м. Львів, задоволено повністю, розірвано договір оренди нежитлового комплексу №181/9-347Р від 03.11.1997, укладений між Міністерством оборони України та Українсько-Канадським спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД, зобов`язано Українсько-Канадське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД передати Військовій частині НОМЕР_1 об`єкти нерухомості, передані за договором оренди №181/9-347Р від 03.11.1997, стягнуто з Українсько-Канадського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД в дохід державного бюджету 2436,00 грн. судового збору.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2016. апеляційну скаргу Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю Галев ЛТД, б/н від 26.10.2015, задоволено частково, пункт 1 та пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду Львівської області від 12.10.2015 у справі № 914/3063/15 скасовано, та прийнято в цій частині нове рішення, позов задоволено частково, в частині позовної вимоги про розірвання договору оренди нежитлового комплексу №181/9/347Р від 03.11.1997 провадження у справі №914/3063/15 припинено, в решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін.
Частиною 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, обставини щодо припинення дії договору оренди нежитлового комплексу №181/9/347Р від 03.11.1997 в силу закону, а саме статті 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна та відповідно до п.9.7. договору оренди, яка встановлює, що дія договору оренди припиняється внаслідок банкрутства орендаря не підлягають доказуванню.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду про наявність підстав для задоволення вимог заявника до боржника в частині основного боргу з орендної плати в сумі 86033,92 грн.
Щодо визнання грошових вимог в частині пені колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно п. 3.4 договору оренди якщо орендна плата перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства, з розрахунку пені у розмірі 1 % суми заборгованості за кожен день прострочки (включаючи день оплати).
Однак, за приписом статті 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.
Окрім того, приписом частини шостої статті 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.
Умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.
В частині визначення періодів нарахування штрафних санкції колегія суддів зазначає, що ч.ч. 1, 2, 5 ст. 19 Закону про банкрутство визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.
Здійснивши перерахунок пені, враховуючи положення абз. 2 п. 3.1 укладеного між сторонами договору оренди, який встановлює, що орендна плата перераховується орендарем орендодавцю щомісячно до 20 числа, а також погоджений сторонами розмір орендної плати господарським судом з врахуванням періодів нарахування підставно задоволено кредиторські вимоги заявника до боржника про визнання неустойки частково, а саме в сумі 1944,38 грн.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального права).
Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваної ухвали, доводи учасників провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
З врахуванням положень ст. 129 ГПК України судовий збір слід залишити за скаржником.
На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 269, 271, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , с.Данилівка, Київської області вих. № б/н від 25.07.2018 (вх. ЗАГС 01-05/378/18 від 18.10.2018) - відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.07.2018 у справі № 914/1126/14 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку встановленому ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.
Повний текст постанови складено 12.11.2018.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орнищин Г.В.