ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4193/18
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ", м. Кременчук, Полтавська область

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 21 543,70 грн.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 14/11298 від 12.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" стягнення 21 543,70 грн., з яких: пеня у розмірі 17 453,52 грн., 3% річних у розмірі 1 446,00 грн., інфляційні втрати - 2 644,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки № 3788-08 від 27.07.2016р. в частині оплати за поставлений товар.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2018 відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою від 22.10.2018 призначено судове засідання на 12.11.2018.

24.10.2018 відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, у якій заявив вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" на користь Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" суму пені у розмірі 867 732,45 грн. за прострочення поставки автомобілів, згідно договору поставки № 3788-08 від 274.07.2016. Ухвалою від 29.10.2018 повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду.

12.11.2018 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що сума за поставлений товар сплачена ним у повному обсязі, а пеню, 3% річних та інфляційні втрати нараховано неправомірно. Доказів направлення позивачеві відзиву на позов до суду не надано, у зв'язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 165 ГПК України суд не прийняв до розгляду відзив відповідача.

Ухвалою від 12.11.2018 відкладено розгляд справи на 19.11.2018.

Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав для долучення до матеріалів справи експрес-накладну № 4691 від 14.11.2018 в якості доказу направлення позивачу відзиву на позов.

Однак, відповідно до ч. 5 ст. 165 ГПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Враховуючи, що відзив на позов відповідачем надано до справи без доказів направлення позивачу, а експрес-накладна без опису вкладення не може свідчити про направлення позивачу саме відзиву на позов, суд, як зазначалось в ухвалі від 12.11.2018, не приймає відзив на позов.

Крім того, суд звертає увагу на те, що строк провадження, встановлений нормами Господарського процесуального кодексу України, вичерпано, у зв'язку з чим суд розглядає справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 19.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" (позивач-продавець) та Приватним акціонерним товариством "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (відповідач-покупець) укладено договір поставки № 3788-08, відповідно до умов якого продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується прийняти й оплатити автомобілі в номенклатурі, кількості та в строки, вказані в Специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, поставка автомобілів здійснюється в терміни і на умовах, зазначених у специфікації до цього договору, яка з моменту підписання сторонами, складає невідємну частину договору. Продавець зобовязується поставити автомобілі на умовах поставки DDP (склад покупця, м. Кривий Ріг), відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2010.

Згідно з п. 4.1 договору, загальна сума договору визначається як вартість автомобілів, поставка яких здійснюється відповідно до Специфікації до цього договору. Зміна загальної суми договору здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін Специфікації до цього договору на додаткові партії автомобілів. Орієнтовна вартість даного договору на момент його укладення становить 3 194 880,00 грн. у тому числі ПДВ 532 480,00 грн.

Пунктом п. 4.2. договору встановлено, що оплата за автомобілі, що постачаються здійснюється в національній валюті України гривні, поетапно:

Авансовий платіж у розмірі 50% вартості автомобілів здійснюється впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання покупцем письмового повідомлення продавця про готовність автомобілів до відвантаження на підстав попереднього приймання автомобілів на складі продавця (пп. 4.2.1. договору).

Залишок платежу у розмірі 50% вартості автомобілів здійснюється по факту поставки автомобілів впродовж 5-ти календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін Акту приймання - передачі товару.

Покупець повинен повідомити продавця про здійснення платежу протягом двох днів з моменту перерахування грошей шляхом надання факсом копії платіжного доручення (пп. 4.2.2. договору).

Відповідно до п. 11.5 договору специфікація, інші документи, підписані обома сторонами, є невідємною частиною цього договору.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами зобовязань (п. 11.13 договору).

10.10.2017 сторонами підписано Специфікацію № 8 до Договору поставки № 3788-08 від 27.07.2016 (а.с. 15-17).

На виконання умов укладеного договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 7 149 000,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткова накладна № 605 від 01.03.2018, Акт приймання-передачі № 605, які підписані представниками сторін без заперечень та виставлений на оплату рахунок № 605/ від 01.03.2018 на суму 7 149 000,00 грн. (а.с. 18,19, 20).

Відповідач за поставлений товар розрахувався у повному обсязі, однак з порушенням строків, що стало причиною нарахування пені у сумі 17 453,52 грн., 3% річних 1 446,00 грн. та інфляційних втрат 2 644,18 грн. за період з 06.03.2018 по 10.07.2018.

Позивачем на адресу відповідач направлено претензію з вимогою оплатити суму заборгованості (а.с. 25-27).

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив, що і стало причиною виникнення спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

У відповідності до п. 7.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання покладених на них обовязків цим договором відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що за затримку оплати вартості автомобілів покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості автомобілів за кожний день прострочення плати.

Перевіривши розрахунки надані позивачем, судом встановлено, що пеню та 3% річних необхідно нараховувати з 07.03.2018 по 10.07.2018, отже сума пені, що підлягає до стягнення становить 16 258,78 грн.

В частині стягнення пені у сумі 1 194,74 грн. слід відмовити.

3% річних за період з 07.03.2018 по 10.07.2018 підлягають до стягнення у сумі 1 434,60 грн.

У частині стягнення 3% річних у сумі 11,40 грн. слід відмовити.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з квітня 2018 року по червень 2018 року становлять 1 108,21 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 1 535,97 грн. слід відмовити.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат 1 108,21 грн., 3% річних 1 434,60 грн. та пені 16 258,78 грн.

В частині стягнення пені у сумі 1 194,74 грн., 11,40 грн. - 3% річних та 1 535,97 грн. - інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що сума судового збору в даній справі повинна була складати 1 762,00 грн., позивачем сплачено 2 515,56 грн., тобто переплата складає 753,56 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю

З огляду на викладене, позивач може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення 21 543,70 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Київська, 62, ) суми інфляційних втрат 1 108,21 грн., 3% річних 1 434,60 грн., пені 16 258,78 грн. та витрати по сплаті судового збору 1 537,73 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім АвтоКрАЗ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Київська, 62, ) пені у сумі 1 194,74 грн., 3% річних - 11,40 грн. та інфляційних втрат - 1 535,97 грн. - відмовити.

Судові витрати у сумі 224,27 грн. покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.11.2018

Суддя ОСОБА_2