ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 Справа № 904/858/18
За позовом: Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-ОД» , м. Дніпро

Про: зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Гринь І.В. (дов. №3372-К-О від 07.08.18р.);

Від відповідача : не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

АТ КБ «Приватбанк» (позивач), з урахуванням уточнень позовних вимог (а.с.189) звернувся з позовом до ТОВ «Ком-ОД» (відповідач) про зобов'язання останнього в особі ліквідаційної комісії визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за договором №К001Г/С від 12.03.2012 року в розмірі 17 761 751,06 грн. , що виникли станом на 26.12.17р. ( 10 415 528, 34 грн. - заборгованість за кредитом ; 3 166 721, 08 грн. - заборгованість за процентами; 3 584 980, 35 грн. заборгованість за винагородою).

Ухвалою суду від 26.04.18р. було відкрито провадження у справі №904/858/18 за правилами загального провадження.

ТОВ «Ком-Од» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на 23.05.18р., а.с.121-124) та повернутим органами зв'язку з посиланням «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 117-120, 185-188, 227-230, 243-246).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв'язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, 12.03.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (позивач) та ТОВ

«Ком-Од» (відповідач) укладений договір № К001Г/С про надання

кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії ( договір). Відповідно до п. А.2 укладеного договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 1231277,24 грн. з відсотковою ставкою 12% річних відповідно до пп. А.6, А.7 договору та строком виконання зобов'язань 10.03.2014 року відповідно до п. А3. Згідно п. 4.1 договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 договору , позичальник сплачує відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.6 договору.

Відповідно до п. 4.2 договору та ст. 212 ЦК України при порушенні клієнтом зобов'язань, передбачених пп. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.2.17, 2.3.2, 2.4.1 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А. 7 договору.

Згідно п. 5.1 договору при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань за сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченого п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, ( у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А3 договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А7 договору від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. (а.с. 32-36)

15.01.13р. сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору № К001Г/С від 12.03.2012 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 1 026 067, 20 грн. з відсотковою ставкою 12% річних відповідно до пп. А.6, А.7 договору та строком виконання зобов'язань 14.12.2014 року відповідно до п. А3. (а.с.37-40)

14.10.14р. р. сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору № К001Г/С від 12.03.2012 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі 10 475 000,00 грн. з відсотковою ставкою 12% річних відповідно до пп. А.6, А.7 договору та строком виконання зобов'язань 20.12.2016 року відповідно до п. А3. (а.с.42-45).

25.07.2016 р. сторонами укладено договір про внесення змін до кредитного договору № К001Г/С від 12.03.2012 року, згідно якого змінився п. 4.7 договору, а саме визначено розмір винагороди за користування кредитом за формулою, яка погоджена сторонами та зазначена в п.4.7. (а.с.47)

Як вказує позивач , він свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 10415528,34 грн., що підтверджується випискою про рух коштів. (а.с. 48-75)

Однак в порушення прийнятих на себе зобов'язань відповідач свої обов'язки за вказаним договором належним чином не виконав, а саме - не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. У зв'язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку) станом на 26.12.17р. за відповідачем рахується заборгованість за договором в розмірі 17 761 751,06 грн. ( в т.ч.: 10 415 528,34 грн. - заборгованість за кредитом; 3 166 721,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 4 179 501,64 грн. - заборгованість з винагороди) (а.с.77-78)

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ПК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої. самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За твердження позивача його кредиторські вимоги по договору № К001Г/С від 12.03.2012 року в сумі 17 761 751,06 грн. ( що складається з: заборгованості за кредитом - 10 415 528,34 грн., заборгованості за відсотками - 3 166 721,08 грн., заборгованості по винагороді - 4 179 501,64 грн. ) є законними та обґрунтованими в силу норм ГК та ЦК України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.17 р. по справі № 904/6463/17 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ «КОМ-Од» про стягнення заборгованості у розмірі 4 013 443,10 грн., що виникла станом на 18.05.2017р. та складається з : 3 491 666,68 грн. - основної заборгованості, 1 000,00 грн. - штрафу, фіксованої частини, 520 776,42 - штрафу, відсотку від суми встановленого у п.А.2 договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів та платежів за реєстрацію предметів застави, а отже обставини укладання кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів, порушення відповідачем умов Кредитного договору не підлягають доведенню відповідно ч. 4 ст. 75 ГПК України (а.с.79-83 ).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Ком-Од» () перебуває в стані припинення з 14.12.2017 року. (а.с. 84-85)

04 січня 2018 року позивач направив на адресу ТОВ «Ком-Од» (відповідач) заяву з кредиторськими вимогами, разом з розрахунком заборгованості, кредитним договором № К001Г/С від 12.03.2012 року з додатками, виписками про рух коштів, що підтверджується копією заяви та описом поштового відправлення, чеком оплати послуг поштовою зв'язку (а.с. 86, 87 ). Ця заява з кредиторськими вимогами отримана відповідачем 18.01.18 р., що підтверджується інформацією з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с.88).

Згідно з частиною 6 статті 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається , після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дія отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Однак відповідач протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги кредитора (позивача) не надіслав позивачу прийняте рішення щодо розгляду отриманої вимоги кредитора, а тому (за твердженням позивача) відповідач ухиляється від визнання його грошових вимог кредитора.

Згідно з частиною 3 статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволені вимог кредитора або ухиляння від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом або до ліквідаційної комісії.

Судом встановлено, що за даними сайту УДППЗ «Укрпошта» поштовий конверт з направленою заявою з кредиторськими вимогами отриманий відповідачем 18.01.18р. Відтак, місячний строк для звернення до суду має відраховуватися з 19.02.18р., тобто останній день для звернення до суду - 17.03.18 р.; позивач звернувся з позовом до суду 03.03.18р. ; а відтак суд вважає, що позивач звернувся з цим позовом в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Частиною 1 ст. 110 ЦК України визначено, що юридична особа ліквідується, зокрема за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної. особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідною органу державної влади.

Як передбачено ч. 4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно з частиною 6 статті 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

За приписами частини 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

З огляду на те, що рахунки відповідача відкриті в Приватбанку; не закриті ліквідаційною комісією, й відсутні докази складання проміжного ліквідаційного балансу, а той факт, що позивач звернувся до відповідача з кредиторськими вимогами в межах строку, визначеного ч.5 ст. 105 ЦК України, позивач просить уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зобов'язати відповідача визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за договором №К001Г/С від 12.03.2012 року в розмірі 17 761 751,06 грн. , що виникли станом на 26.12.17р. ( 10 415528, 34 грн. - заборгованість за кредитом ; 3 166 721, 08 грн. - заборгованість за процентами; 3 584 980, 35 грн. заборгованість за винагородою).

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину , що відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обставини , викладені у позовній заяві ; позовні вимоги підлягають задоволенню .

На підстав вищевикладеного, керуючись вимогами ст.13, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги задовольнити .

2. Зобов'язати відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ком-ОД» ( 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ) в особі ліквідаційної комісії включити грошові вимоги позивача - Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1д; ) за договором №К001Г/С від 12.03.2012 року, в розмірі 177 617, 06 грн. ( в т.ч: 10 415 528, 34 грн. - заборгованість за кредитом ; 3 166 721, 08 грн. - заборгованість за процентами; 3 584 980, 35 грн. заборгованість за винагородою), що виникли станом на 26.12.17р. до проміжного ліквідаційного балансу.

3.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-ОД» ( 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ) на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» ( 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1д; ): 1 762, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням чинності .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 19.11.2018