Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/546/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання: Шевчук - Сингаївської І.Г.

за участю представників сторін:

- прокурор: Вихристюк О.Л. - службове посвідчення № 043741 від 14.07.2016

- від позивача 1): не прибув

- від позивача 2): Горкуша М.А. - представник за дов. № 55 від 02.07.2018

- від відповідача: Долганов Ю.В. - представник за дов. від 30.07.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі 1) Любарської селищної ради (смт. Любар Житомирська область)

2) Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2" (м.Житомир)

про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок

Керівник Бердичівської місцевої прокуратури звернувся з позовною заявою до господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Любарської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області від 20.06.2018, №110-47-18 про:

1) стягнення з TOB "Болохівський солар парк 2" заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 393033,99 грн.;

2, 3) розірвання укладених між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області та TOB "Болохівський солар парк 2" договорів оренди землі, відповідно, №35/13 від 22.11.2013 та №37/13 від 22.11.2013;

4, 5) зобов'язання TOB "Болохівський солар парк 2" повернути до земель запасу Любарської селищної ради земельні ділянки:

- площею 1.2159 га, кадастровий номер :04:001:0452;

- площею 36.3722 га, кадастровий номер :04:001:0453.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами оренди землі щодо сплати орендної плати, що призводить до порушення державних інтересів та інтересів територіальної громади в особі Любарської селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та неможливості наповнення бюджету та використання цих коштів на забезпечення соціальних програм для потреб територіальної громади.

Ухвалою від 12.07.2018 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду.

17.08.2018 до суду від Любарської селищної ради надійшла заява від 16.08.2018, вих. № 1392 (а. с. 95-97 у т. 1), відповідно до якої зазначено про не підтримання позову прокурора, оскільки задоволення позову призведе до порушення інтересів територіальної громади, яку представляє селищна рада; наголошено на тому, що відповідач є потенційним потужнім інвестором, здатним згодом забезпечити населені пункти додатковими робочими місцями та істотно вплинути на формування дохідної частини місцевого бюджету; допущені затримки по сплаті орендної плати вважають наслідком цілком об'єктивних причин, що не залежали від волі орендаря.

04.09.2018 (електронною поштою) та 05.09.2018 (поштовим зв'язком) до суду від Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області надійшов лист від 04.09.2018, вих. №96-0.62-6388/2-18 щодо підтримання позову прокурора (а. с. 10,11 у т. 2).

Ухвалою від 04.09.2018 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 10.10.2018; відклав підготовче засідання суду на 27.09.2018 2018 о 11:00; зобов'язав Головне управління Держгеокадастру України у Житомирській області викласти власну позицію щодо позовних вимог Бердичівської місцевої прокуратури (а. с. 8,9 у т. 2).

Ухвалою від 10.10.2018 господарський суд закрив провадження у справі в частині вимоги майнового характеру - стягнення з відповідача 393033,99 грн. боргу по орендній платі за користування земельними ділянками, у зв'язку з відсутністю предмету спору (а. с. 35,36 у т. 2).

Ухвалою від 10.10.2018 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/546/18 до судового розгляду по суті на 06.11.2018 о 11:00 (а. с. 37 у т. 2).

16.10.2018 до суду від представника відповідача надійшла заява від 16.10.2018 про долучення до матеріалів справи № 906/546/18 копії рішення Господарського суду Житомирської області в справі № 906/547/18 від 17.09.2018.

В засіданні суду прокурор підтримала позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок, оскільки відповідач своєчасно не сплачував орендну плату за договорами оренди землі; вказане порушення зобов'язання є систематичним та істотним та є підставою для їх розірвання; додатково посилаючись, як на практику в аналогічному спорі, на постанову Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №925/549/17 (а. с. 28-31 у т. 2).

Представник Головного управління Держгеокадастру України у Житомирській області в засіданні суду підтримав позовні вимоги та позицію прокуратури.

Представник відповідача в засіданні суду заперечив проти позовної заяви в частині розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок; згідно з відзивом на позовну заяву від 13.08.2018 (а. с. 69-75 у т. 1) зазначив, зокрема, те, що сторона договорів - позивач - 1 не вимагає їх дострокового розірвання з підстав систематичної несплати орендної плати відповідачем; відсутні докази того, що внаслідок несплати відповідачем орендної плати позивачу - 1 завдано реальних збитків; спірні договори оренди в частині сплати орендної плати укладені на користь третьої особи - Любарської селищної ради, згода на дострокове розірвання договорів оренди землі відсутня; наголошено, що за прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини майнове право особи, зокрема, право оренди, може бути припинено у разі, якщо цього потребують загальні інтереси.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Як зазначено у позовній заяві, Бердичівською місцевою прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" опрацьовано інформацію щодо повноти та своєчасності застосування органами державної влади та місцевого самоврядування в частині повноважень по стягненню заборгованості із виплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

22.11.2013 між Головним управлінням Державного земельного агентства у Житомирській області (правонаступник - Головне управління Держгеокадастру України у Житомирській області) (орендодавець, позивач) та TOB "Болохівський солар парк 2" (орендар, відповідач) укладено договори оренди землі № 35/13 та № 37/13 (далі - договори) за п. 1.1. яких орендодавець, згідно з наказом Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 21.11.2013 № ЖТ/ :04:001/ 00000959 (а. с. 143 у т. 1) надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування об'єкта альтернативної енергетики (сонячної електростанції), які знаходяться за межами населеного пункту на території Юрівської сільської ради Любарського району Житомирської області (а. с. 16 - 21 у т.1).

У п. 2.1. договорів зазначено, що в оренду передано земельні ділянки загальними площами 1,2159 га, кадастровий номер :04:001:0452 та 36,3722 га, кадастровий номер :04:001:0453.

Факт передачі земельних ділянок підтверджується актами приймання - передачі об'єкта оренди від 22.11.2013 (а. с. 136, 150 у т. 1).

Відповідно до п. 2.4. договорів нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент підписання сторонами договору проведена, але не набрала чинності відповідно до пункту 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України.

Станом на 2013 рік нормативна грошова оцінка цих земельних ділянок становила 5074393,50 грн. згідно з Витягами №1 та №2 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а. с. 202 - 212 у т.1) та Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 16.08.2013 № 342 (а. с. 225 у т. 1).

Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію. Право оренди виникає з моменту державної реєстрації (п. 3.1. договорів).

Згідно з п. 4.1. договору №35/13 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі:

- до введення в експлуатацію об'єкту будівництва - 3 (трьох) кратного розміру земельного податку, що становить 626,19 грн. за рік, а з дати набрання чинності рішення щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України - 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- після введення в експлуатацію об'єкту будівництва - 6 (шести) кратного розміру земельного податку, що становить 1252,38 грн. за рік, а з дати набрання чинності рішення щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

А згідно з п. 4.1. договору № 37/13 сторонами погоджено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі:

- до введення в експлуатацію об'єкту будівництва - 3 (трьох) кратного розміру земельного податку, що становить 18731,67 грн. за рік, а з дати набрання чинності рішення щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України - 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- після введення в експлуатацію об'єкту будівництва - 6 (шести) кратного розміру земельного податку, що становить 37463,34 грн. за рік, а з дати набрання чинності рішення щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України - 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У п. 4.3. договорів зазначено, що орендна плата вноситься до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За п. 5.1. договорів земельні ділянки передаються в оренду для будівництва та обслуговування об'єкта альтернативної енергетики (сонячної електростанції).

Цільове призначення земельної ділянки - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об'єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (п. 5.2. договорів).

Згідно з п. 6.1. договорів передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі розробленого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою розроблення Проекту відведення земельної ділянки є розпорядження голови обласної державної адміністрації від 18.12.2012 № 434 (а. с. 214, 215 у т.1).

В матеріалах справи є Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ТОВ "Болохівський салор парк 2" загальною площею 37,5881 га (в т.ч. ділянка № 1 - 1,2159 га, ділянка № 2 - 36,3722 га) для будівництва та обслуговування об'єкта альтернативної енергетики (сонячної електростанції) за межами населеного пункту на території Юрівської сільської ради Любарського району Житомирської області (а. с. 226-258 у т.1).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації права оренди земельної ділянки за актом її приймання - передачі (п.6.4 договорів).

Відповідно до п. 9.4. договорів орендар земельної ділянки зобов'язаний, зокрема, приступати до виконання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 126610951 від 06.06.2018 (а. с. 24-26 у т.1), договори оренди землі зареєстровано державним реєстратором Любарського районного управління юстиції Житомирської області - 09.01.2014.

Згідно з п.12.3. договорів дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У Прикінцевих положеннях договорів зазначено, що ці договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди.

У позовній заяві зазначено, що відповідач у період з 30.10.2016 по 30.04.2018 взагалі не сплачував орендну плату за землю на підставі спірних договорів.

Невиконання орендарем обов'язків за договорами оренди в частині оплати орендних платежів, стало підставою для звернення прокурора з позовом до відповідача про стягнення орендної плати, розірвання договорів оренди землі та повернення земельних ділянок.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Згідно із ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та умови, які є обов'язковими згідно з актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено перелік істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (частини 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що кореспондується зі змістом ст. 17 Закону України "Про оренду землі".

У відповідності до статті 21 Закону України "Про оренду землі", статей 96, 206 ЗК України, статті 288 ПК України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з п. "д" ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Приписами ч. 1 ст. 32 передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 ЦК України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Слід зауважити, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін "шкода", який слід тлумачити з урахуванням ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні з'ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2018 в справі № 910/20219/17).

3. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем взято в оренду спірні земельні ділянки з метою створення на них сонячних електростанцій, потужність яких дозволить забезпечити потреби в електричній енергії не лише Любарської селищної ради, а й можливо усього Любарського району; створення електростанції дозволить залучити іноземні інвестиції та забезпечити енергетичну незалежність значної частини регіону.

Відповідачем несвоєчасно сплачувалась орендна плата за спірні земельні ділянки, однак взяті на себе зобов'язання із сплати орендної плати за договорами оренди землі №35/13 та № 37/13 від 22.11.2013 за спірний період станом на дату розгляду справи ним виконано в повному обсязі.

На підставі п.4.3. договорів оренди землі орендна плата вноситься до місцевого бюджету.

Позивачем 1) - Любарською селищною радою Любарського району Житомирської області наголошено на тому, що відповідач є потенційним потужнім інвестором, здатним згодом забезпечити населені пункти додатковими робочими місцями та істотно вплинути на формування дохідної частини місцевого бюджету; допущені затримки по сплаті орендної плати вважають наслідком цілком об'єктивних причин, що не залежали від волі орендаря; розірвання спірних договорів призведе до порушення інтересів територіальної громади, яку представляє селищна рада.

Зважаючи на відсутність заперечень Любарської селищної ради як органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідачем договірних зобов'язань, суд вважає, що прокурором не надано, як і не містять матеріали справи, доказів на підтвердження істотного порушення відповідачем зобов'язань за спірними договорами оренди землі, внаслідок якого позивачі зазнали значних збитків (у розумінні положень ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Крім того, прокурором також не обгрунтована наявність складових елементів правопорушення, з якими законодавство пов'язує виникнення збитків (протиправна поведінка, розмір збитків, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками, вина).

Оскільки відповідач здійснив погашення заборгованості по орендній платі в повному обсязі, тому позивач 1) не був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договорів оренди землі №35/13 та № 37/13 від 22.11.2013, зважаючи на те, що основною метою позивача 1) при укладені вказаних договорів було отримання орендної плати за те, що орендар користується відповідними земельними ділянками.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про розірвання договорів оренди землі №35/13 від 22.11.2013 та №37/13 від 22.11.2013 укладених між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області та TOB "Болохівський солар парк 2", тому слід відмовити в позові в цій частині.

З цих підстав не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про зобов'язання TOB "Болохівський солар парк 2" повернути до земель запасу Любарської селищної ради земельні ділянки: площею 1.2159 га, кадастровий номер :04:001:0452; площею 36.3722 га, кадастровий номер :04:001:0453, тому слід також відмовити в позові в цій частині.

У зв'язку з відсутністю предмету спору слід закрити провадження у справі №906/546/18 в частині вимоги майнового характеру - стягнення з Tовариства з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2" заборгованості по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 393033,99 грн.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зважаючи на несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №906/546/18 в частині стягнення 393033,99 грн. заборгованості з орендної плати.

2. Відмовити в позові в частині вимог щодо розірвання договору оренди землі №35/13 від 22.11.2013, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області та Tовариством з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2".

3. Відмовити в позові в частині вимог щодо розірвання договору оренди землі №37/13 від 22.11.2013, укладеного між Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області та Tовариством з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2".

4. Відмовити в позові в частині вимог щодо зобов'язання Tовариства з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2" повернути земельну ділянку площею 1,2159 га, кадастровий номер :04:001:0452 до земель запасу Любарської селищної ради.

5. Відмовити в позові в частині вимог щодо зобов'язання Tовариства з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2" повернути земельну ділянку площею 36,3722 га, кадастровий номер :04:001:0453 до земель запасу Любарської селищної ради.

6. Стягнути з Tовариства з обмеженою відповідальністю "Болохівський солар парк 2" (10003, м. Житомир, вул. Покровська, 81, ) на користь Прокуратури Житомирської області (10002, Житомирська область, м. Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, 11,):

- 7048,00 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.11.18

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - Бердичівській місцевій прокуратурі

3 - Прокуратурі Житомирської області

4 - Любарській селищній раді

5 - Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області

6 - TOB "Болохівський солар парк 2"