ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. м. Львів Справа №907/588/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Хабіб М.І.,

суддів Орищин Г.В.,

Плотніцького Б.Д.,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Корнієнка Миколи Миколайовича від 16.06.2018 №1-ап./г

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.05.2018 у справі № 907/588/17, повний текст рішення складено 25.05.2018(суддя Ремецькі О.Ф.), про задоволення заяви ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017

у справі № 907/588/17

за позовом: фізичної особи-підприємця Корнієнка Миколи Миколайовича, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональна група вин України №1", м. Хуст Закарпатської області

про: стягнення 764 779,45грн заборгованості

за участю представників сторін:

позивача - адвоката Петренка П.І.(ордер сер. КС №482502 від 05.11.2018),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 у справі № 907/588/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2017, стягнено з ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1" на користь ФОП Корнієнка М.М. 676 237, 00 грн, у тому числі: 585 300, 00грн основного боргу за договором про надання послуг №1/2016 від 04.01.2016, 14 056, 80грн 3% річних, 76 880, 20грн інфляційних втрат, а також 10 000, 00 грн витрат на надання правової допомоги та 10 143, 60 грн судового збору. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

23.04.2018 відповідач (ТОВ «Інернаціональна група вин України №1») звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 у справі № 907/588/17 за нововиявленими обставинами на підставі п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України.

Як на нововиявлені обставини відповідач посилається на те, що в результаті службової перевірки, призначеної наказом директора товариства № 001 від 14.02.2018, та перевірки, проведеної аудитором, були виявлені нові обставини, які підтверджують відсутність реальних господарських операцій за договором №1/2016 від 04.01.2016, починаючи щонайменше з лютого 2016року, а саме: що позивач не виставляв рахунку №00000006 від 31.05.2016 на суму 605 300,00грн; що оплачувалися роботи за січень 2016року, прийняті частково, оскільки у звіт включені транспортні засоби, які фактично були в ДТП; що Броварська філія після січня 2016 року не закупляла палива на можливі операції з перевезення; що документи про маршрути і відомості робочого часу транспортних засобів за січень 2016 року були виявлені у ході досудового розслідування у КП № 0005031 та були передані бухгалтеру Броварської філії 18.04.2018.

Відповідач вказує, що ці обставини не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, оскільки договір №1/2016 від 04.01.2016 укладався Броварською філією ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1", яка має окремі рахунки у банківських установах та самостійно веде бухгалтерський і податкований облік, і будь-які відомості, документи щодо обставин укладення та виконання договору №1/2016 від 04.01.2016 могли стати відомі ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1" тільки після виїзду його представника на місце проведення перевірки та складання відповідного висновку.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 24.05.2018 у справі №907/558/17 заяву відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено. Скасовано рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 у справі №907/558/17 та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову. Присуджено до стягнення з ФОП Корнієнка М.М. на користь ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1" 17 208, 00 грн судового збору за перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

При задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що наведені відповідачем у заяві обставини згідно з п.1 ч.2 ст. 320 ГПК України є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи, відтак є нововиявленими обставинами, які спростовують висновки суду, покладені в основу рішення, та дають підстави стверджувати про недоведення позивачем своїх вимог у повному обсязі.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення від 12.10.2017 за нововиявленими обставинами.

Позивач вважає, що обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 320 ГПК України, оскільки у даному випадку відповідач посилається на нові докази, які не надавалися суду під час розгляду справи, хоча розгляд справи тривав декілька місяців та неодноразово відкладався і відповідач мав можливість здійснити виїзд, перевірку, тощо та надати всі необхідні докази, які стосуються виконання договору про надання послуг № 1/2016 від 04.01.2016.

Скаржник зазначає, що нові докази, на які просилається відповідач, виникли після поставлення рішення, не спростовують фактів, встановлених рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 та покладених в його основу, про надання позивачем відповідачу послуг відповідно до умов договору про надання послуг № 1/2016 від 04.01.2016 згідно з актами за січень- квітень 2016 року.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 у справі №907/588/17 (колегія суддів у складі: головуючого судді Бойко С.М.,суддів Бонк Т.Б., Гриців В.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Корнієнка М.М.

Ухвалою від 30.07.2018 призначено розгляд справи на 12.09.2018.

Ухвалою від 17.09.2018 призначено розгляд справи на 10.10.2018.

У зв'язку з ліквідацією Львівського апеляційного господарського суду та створенням Західного апеляційного господарського суду, який розпочав свою роботу з 03.10.2018, на виконання ст.31 ГПК України справи, які перебували у провадженні Львівського апеляційного господарського суду, передано до Західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованим розподілом (протокол автоматизованого розподілу від 10.10.2018) справу №907/588/17 розподілено для розгляду колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Орищин Г.В. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 у справі №907/588/17 (колегія суддів у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Орищин Г.В. та Плотніцького Б.Д.) розгляд справи призначено на 06.11.2018.

06.11.2017 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (скаржника) про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням у відрядженні. Разом з тим, у судове засідання 06.11.2018 з'явився представник позивача(скаржника) адвокат Петренко П.І. та підтримав доводи , викладені в апеляційній скарзі. Щодо клопотання про відкладення розгляду справу повідомив, що йому про це нічого не відомо.

Відповідач не забезпечив явки свого представника в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, підтвердженням чого є відомості( відстеження) із сайту Укрпошти про вручення відповідачу 23.10.2018 рекомендованого поштового відправлення 218 (ухвали суду від 16.10.2018).

Згідно з ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відтак суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

За приписами п.1 ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 4 ст. 320 ГПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року виклав правову позицію щодо перегляду рішень за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, згідно з якою процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним ( пп. 27 - 34 рішення ).

У постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі N 906/81/16 та від 07.08.2018 у справі N 915/1708/14 викладена правова позиція щодо перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, зазначених в пункті 1 частини 2 статті 320 ГПК України.

У названих постановах Верховний Суд вказав, що підставами для перегляду судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу рішення суду. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами Глави 3 ГПК в редакції, чинній з 15.12.2017.

В основу рішення від 12.10.2017 у справі № 907/588/17, яким стягнено відповідача на користь позивача 585 300, 00грн основного боргу за договором про надання послуг №1/2016 від 04.01.2016, 14 056, 80грн 3% річних та 76 880, 20грн інфляційних втрат покладено:

- факт укладення ФОП Корнієнко М.М. (виконавець) та Броварською філією ТОВ "Інтернаціональна група вин України № 1" (замовник) договору № 1/2016 про надання послуг від 04.01.2016, з додатками №1 та №2, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання за завданням замовника надавати останньому послуги машинами та механізмами, разом з екіпажем (або без екіпажу) на об'єкті замовника, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві надані послуги підставі виставлених виконавцем рахунків-фактур протягом 3-х днів з дня їх отримання. Замовник здійснює кінцевий розрахунок за надані послуги щомісячно протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами належно оформлених актів надання послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця( а.с.16,41,42);

- факт надання виконавцем послуг на суму 605 300,00грн, підтверджений актами надання послуг та актами здачі- прийняття робіт (надання послуг) за січень-квітень 2016року, підписаними двома сторонами і скріпленими їх печатками( а.с. 17-21);

- факт пред'явлення позивачем відповідачу до оплати рахунку -фактури №00000006 від 31.05.2016 на суму 605 300,00грн за надані послуги та факт його часткової оплати відповідачем на суму 20 000,00грн, що підтверджено випискою банку( а.с.50, 62).

Виходячи з положень статті 320 ГПК України, практики Європейського суду з прав людини, висновків Верховного Суду щодо застосування положень пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, які враховуються судом згідно з ч.4 ст. 236 ГПК України, та змісту заяви відповідача апеляційний вважає, що обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 320 ГПК України, а є новими доказами, які не надавалися суду під час розгляду справи, хоча відповідач мав можливість скерувати свого представника на філію для проведення перевірки, отримати документи щодо виконання договору № 1/2016 про надання послуг від 04.01.2016, замовити висновок аудитора та надати ці докази суду, оскільки розгляд справи тривав декілька місяців та неодноразово відкладався (провадження у справі було відкрите судом першої інстанції 31.07.2017, а рішення ухвалене 12.10.2017, суд провів 4 судові засідання: 14.08.2017, 05.09.2017, 27.09.2017, 12.10.2017 і у кожному засіданні був присутній представник відповідача Блохіна В.Ю. на підставі довіреності від 28.09.2016, виданої ТОВ "Інтернаціональна група вин України № 1").

Крім того, в заяві відповідача та в оскажуваному у рішенні суду від 24.05.2017 не обґрунтовано, яким чином нові докази, на які посилається відповідач, спростують факти, покладені в основу рішення суду від 12.10.2017, зокрема, щодо надання позивачем та прийняття відповідачем послуг за договором № 1/2016 від 04.01.2016 згідно з актами надання послуг та актами здачі- прийняття робіт (надання послуг) за січень, лютий березень і квітень 2016року на загальну суму 605 300,00грн, підписаними двома сторонами і скріпленими їх печатками, які є чинними, і факт підписання цих актів відповідач не заперечує.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає висновки суду першої іншої інстанції про те, що наведені відповідачем у заяві обставини є нововиявленими обставанинами, помилковими, які призвели до безпідставного задоволення заяви відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та скасування рішення від 12.10.2017 і прийняття нового неправомірного рішення про відмову у позові.

Відповідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.05.2018 належить скасувати, у задоволенні заяви ТОВ "Інтернаціональна група вин України №1" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 відмовити та залишити в силі рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем при поданні апеляційної скарги, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.11, 86, 129,236, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 320, 325 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ФОП Корнієнка Миколи Миколайовича задоволити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 24.05.2018 у справі № 907/588/17 скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Інтернаціональна група вин України №1» про перегляд рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 у справі № 907/588/17 за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Господарського суду Закарпатської області від 12.10.2017 у справі № 907/588/17.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональна група вин України № 1», ідент. код 36731785, місцезнаходження: 90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Колгоспна, 25, корпус «Д», на користь фізичної особи-підприємця Корнієнка Миколи Миколайовича, ідент. номер НОМЕР_1, місцезнаходження: 03143, АДРЕСА_1, - 17210, 00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору за перегляд рішення апеляційним судом.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строки та в порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Повна постанова складена 09.11.2018.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Г.В. Орищин

Суддя Б.Д. Плотніцький