ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Черкаси справа № 925/937/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго до Черкаської обласної громадської організації Комітет самоврятування громади про стягнення 60721 грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ

11.09.2018 року позивач - Комунальне підприємство теплових мереж Черкаситеплокомуненерго звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаської обласної громадської організації Комітет самоврятування громади (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору № 102 купівлі-продажу теплової енергії від 05.04.2017 року, 47916 грн. 39 коп. основного боргу, 7868 грн. 85 коп. пені, 3595 грн. інфляційних втрат, 1340 грн. 96 коп. три проценти річних, що разом складає 60721 грн. 20 коп., та відшкодування понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку оплати поставленої теплової енергії за договором № 102 купівлі-продажу теплової енергії від 05.04.2017 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/937/18, справу призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.10.2018 року, встановлено відповідачу строк до десяти днів з дня вручення даної ухвали для надіслання відзиву на позов та доданих до нього документів позивачу, запропоновано позивачу у строк до десяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив. Крім того, відповідачу розяснено його право в порядку ст. 250 ГПК України на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.10.2018 року розгляд справи відкладено на 08.11.2018 року.

Позивач явку свого представника в судове засідання 08.11.2018 року не забезпечив, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки представник позивача був присутнім у судовому засіданні від 16.10.2018 року та був повідомлений про відкладення розгляду справи, також копія ухвали суду від 16.10.2018 року вручена позивачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив. Ухвала господарського суду про відкладення розгляду справи, адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернута суду з відміткою «вибули» (а.с. 32-34).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

05.04.2017 року позивач - Комунальне підприємство теплових мереж Черкаситеплокомуненерго, як постачальник, і відповідач - Черкаська обласна громадська організація Комітет самоврятування громади, як споживач, уклали договір № 102 купівлі-продажу теплової енергії (далі Договір, а.с. 10-17), за умовами п.1.1., п. 1.2. пункту 1 «Предмет договору» якого постачальник зобовязується поставити товар теплову енергію на потреби опалення, підігріву води (далі теплову енергію) споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію теплоспоживального обладнання , що ним використовується. Постачальник зобовязується відпустити споживачу теплову енергію (для опалення) на потреби офісних приміщень за адресою в м. Черкаси: бульв. Шевченка, 197, яке належить споживачу на підставі: договору оренди обєкта нерухомості № 1948 від 30.11.2015р., будівельний обєм 303 м.куб., площа приведена 91,3 м.кв. Розрахунок приведеної площі в додатку № 3, який є невідємною частиною цього Договору. Джерела теплопостачання: дільниця № 1 котельня по вул. О. Дашковича, 62 тел. 37-50-20.

Сторони договору погодили усі його істотні умови і, зокрема, домовились про таке:

п. 2.1. теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком №1, який є невідємною частиною цього договору на такі потреби: опалення в опалювальний період, підігрів води в опалювальний період;

п. 2.3. постачання теплової енергії для потреб опалення проводиться на протязі опалювального сезону, встановленого відповідним рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради. За кожен день продовження опалювального сезону споживач сплачує вартість опалення у розмірі повного тарифу (крім споживачів, які здійснюють розрахунки за приладами обліку);

п. 3.2.2. споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором;

п. 3.2.20. споживач теплової енергії зобовязується підписати акт звірки взаємних розрахунків за спожиту теплову енергію протягом 3 календарних днів із дня його надання постачальником. У разі відмови від підписання акту вважається, що споживач погодився із сумою заборгованості, що визначена постачальником;

п. 4.2.1. обовязок постачальника забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором;

п. 4.2.3. повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів;

п. 5.4. зняття показників приладів обліку проводиться споживачем за встановленою формою: відомість обліку теплової енергії надається в теплову інспекцію постачальника згідно затвердженого графіка;

п. 6.1. розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими та оприлюдненими в установленому порядку.

Тарифи, що вказані в договорі, не є сталими і можуть змінюватися відповідно до рішення органів виконавчої влади. У разі зміни тарифів, нові тарифи є обовязковими для сторін з моменту введення їх у дію, про що повідомляється в газеті Черкаської міської ради «Місто». Розмір плати за послуги згідно нових тарифів визначатиметься в подальшому без внесення змін та доповнень до цього договору;

п.6.2. - розрахунок за теплову енергію, що споживається, здійснюється у відповідності з вимогами п. 7 ст. 276 ГК України, а саме у формі попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі встановлення приладів комерційного обліку теплової енергії, сума коштів попередньої оплати за перший місяць визначається розрахунковим методом згідно п. 2 Додатку № 1. Перерахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється постачальником на підставі відомостей обліку теплової енергії, своєчасно переданих в теплову інспекцію.

У разі відсутності, пошкодження або неправильної роботи приладів комерційного обліку та при відсутності до 20 числа відомостей обліку теплової енергії оплата здійснюється відповідно до визначених навантажень згідно п. 2 Додатку № 1, який є невідємною частиною договору;

п. 6.3. розрахунковим періодом є календарний місяць;

п. 6.4. за відпущену теплову енергію споживач сплачує постачальнику щомісячно 1413,29 грн. за 1 Гкал теплової енергії (без ПДВ). Тарифи надано згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

п. 7.2.3. споживач несе відповідальність за порушення строків виконання грошових зобовязань, передбачених п. 6.2. Договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати;

п. 10.1. договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 01 жовтня 2017 року. Сторони, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, домовились, що всі умови цього договору розповсюджують свою дію на відносини, які виникли між ними з 01.12.2015 р.;

п. 10.2. договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Договір підписаний представниками обох сторін і скріплений їхніми печатками.

У Додатку № 1 до Договору сторони домовились про обсяги постачання теплової енергії споживачу (а.с. 14).

У Додатку № 2 до Договору наведена схема розмежування балансової належності тепломереж (а.с. 15).

Додаток № 3 до Договору це Акт № 102 для укладення договору, який, у тому числі, містить дані замірів обрахування договірного теплового навантаження (а.с. 16-17).

Позивачем здійснений розрахунок заборгованості відповідача за теплову енергію за Договором, згідно з яким за період квітень 2016 року серпень 2018 року, станом на 20.08.2018 року, заборгованість становить 47916,39 грн. (а.с. 18).

Сторони у справі являються юридичними особами, суб'єктами господарювання в розумінні ст.ст. 2, 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єктами господарських відносин у сфері теплопостачання.

Відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання врегульовуються Законом України Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року № 2633-IV, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на обєктах сфери теплопостачання та регулює відносини, повязані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії. Згідно ч. 3 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" основними обов'язками споживача теплової енергії є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст.25 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання" у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії також визначають Правила користування тепловою енергією, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198.

Правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії (пункт 2 Правил).

Пунктом 23 Правил встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки за умовами п. 6.2. Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Строк виконання зобов'язань для відповідача вже є таким, що настав. Доказів проведення розрахунку за спожиту теплову енергію у справі немає, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 47916 грн. 39 коп. боргу за теплову енергію.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2.3. споживач несе відповідальність за порушення строків виконання грошових зобовязань, передбачених п. 6.2. Договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Позивач, користуючись своїм правом, нарахував пеню за період з 20.02.2018 року по 20.08.2018 року, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що згідно з розрахунком позивача становить 7868 грн. 85 коп.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Позивач, користуючись своїм правом та на підставі прострочення відповідачем проведення розрахунку за основним боргом за спожиту теплову енергію, нарахував 3595 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 10.05.2017 року по 31.07.2018 року та 1340 грн. 96 коп. 3% три проценти річних за період з 10.05.2017 року по 20.08.2018 року.

Розрахунки пені, трьох процентів річних, інфляційних відповідають умовам п. 7.2.3. Договору, нормам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст.ст. 230 ч. 1, 231 ч. 6 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунки судом перевірені, є правильними, тому дані вимоги підлягають до задоволення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи, умов договору та наведених норм законодавства, позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Черкаської обласної громадської організації Комітет самоврятування громади (, місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 225, корпус Б, р/р 0562 в А-Банк, МФО 307770) на користь Комунального підприємства теплових мереж Черкаситеплокомуненерго (, місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 62, р/р НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) - 47916 грн. 39 коп. основного боргу, 7868 грн. 85 коп. пені, 3595 грн. інфляційних збитків, 1340 грн. 96 коп. три проценти річних, 1762 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 14.11.2018 року.

Суддя В.М. Грачов