ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2018 м. Ужгород Справа № 907/415/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ЗАКАРПАТГАЗ", м. Ужгород про стягнення суми 93 806 137,38грн.

За участю представників:

від позивача - Оніщук В.М., представник за довіреністю

від відповідача - Попович А.А., представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "ЗАКАРПАТГАЗ", м. Ужгород про стягнення суми 93 806 137,38грн, у тому числі 58 417 036,19грн. заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 10 479 100,09грн. інфляційних втрат, 2 870 631,99грн. три відсотки річних та 22 039 369,10грн. пені, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 41, 66, 145 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 536, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2018 відкрито загальна позовне провадження у розгляді справи №907/415/18 та призначено підготовче засідання на 24.07.2018.

У підготовчому засіданні 24.07.2018 судом в порядку ст. 183 ГПК України за згодою сторін оголошено перерву до 13.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень, відкладено підготовче засідання на 19.09.2018.

У підготовчому засіданні 19.09.2018 судом за згодою сторін в порядку п.5 ст.183 ГПК України оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.10.2018.

Ухвалою суду від 10.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.11.2018.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору свої зобов'язання по сплаті за виконані послуги виконав лише частково, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу. Так, позивачем було надано відповідачу послуги балансування за укладеним договором за січень - грудень 2017 року на загальну суму 280875935,12 грн., однак відповідач сплатив лише частину заборгованості у розмірі 142515054,26 грн. власними коштами та 79943844,67 грн. шляхом оплати через спільні протокольні рішення, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 58417036,19 грн. У зв'язку з простроченням виконання зобов'язання по оплаті позивач просить стягнути з відповідача також суму пені, інфляційних втрат та три відсотки річних.

Представник позивача у ході судового розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує у повному обсязі з підстав, наведених у поданих письмовому відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях до відзиву на позов.

Зокрема вказує, що перерахунок вартості послуг балансування за період березень-грудень 2016 року, січень-липень 2017, вересень-грудень 2017 року проведено АТ «Укртрансгаз» всупереч умовам договору, Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 далі - «Кодекс ГТС»), Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

За доводами відповідача, позивачем неправомірно здійснено коригування вартості послуг балансування за період березня-грудня 2016 та січня-квітня 2017, у зв'язку з чим Позивачем безпідставно донараховано Відповідачу 47 102 728,89 грн. вартості послуг балансування за відповідні місяці, незважаючи на те, що послуги в цих місяцях вже були надані та оплачені.

Також зазначає, що стягнення вказаної суми заборгованості за березень-грудень 2016 було предметом позову у справі №907/548/16, в якій рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017, провадження у справі в частині стягнення основного боргу припинено, а у задоволенні штрафних санкцій відмовлено повністю.

Незважаючи на це, Позивач безпідставно у травні - липні 2017 року здійснив перерахунок вартості послуг балансування, наданих ним у період березня-грудня 2016, а також січня-квітня 2017, тому, що період 2016 року закритий, та таке право Оператора газотранспортної системи на стягування попередніх періодів після закінчення відповідних газових місяців не передбачене ані Кодексом газотранспортної системи, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом.

Впродовж травня-липня місяців 2017 року Позивач направив Відповідачу коригуючі акти про надання послуг балансування за березень-грудень 2016 року та січень-березень 2017 на загальну суму 47 102 728,89 грн., яка нарахована Позивачем неправомірно та не визнається Відповідачем.

Позивачем при здійсненні балансування обсягів природного газу у травні- липні 2017 та вересні-грудні 2017 року неправомірно застосовано коефіцієнт 1,2, у зв'язку з чим безпідставно нараховано Відповідачу 16 665 255,68 грн. заборгованості.

Враховуючи наведене, за період березень-грудень 2016, травень-липень 2017 року та вересень-грудень 2017 року негативний небаланс не перевищував 5% від всього обсягу газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи у точках фізичного виходу для подальшого його розподілу замовникам (інформація та розрахунки наведені у контррозрахунку), а відтак для розрахунку вартості послуг балансування у вказані місяці має бути застосований коефіцієнт компенсації 1.

Однак, при визначенні коефіцієнту для послуг балансування АТ "Укртрансгаз" враховує не всі обсяги газу, які надходять до ГРМ, а лише ті, які були замовлені газорозподільним підприємством, що не передбачено ні Кодексом ГТС, ні Кодексом ГРМ, а тому є, на думку відповідача нічим іншим, як довільним тлумаченням норм вказаних нормативно-правових актів.

Так, при розрахунку вартості послуг балансування за всі заявлені в позові місяці окрім серпня 2017 року (обсяг небалансу перевищує 5%), позивач повинен був застосовувати коефіцієнт компенсації 1, а не 1,2, внаслідок чого вартість послуг балансування за травень - липень, вересень - грудень 2017 року неправомірно завищено на загальну суму 16665255,68, яка відповідачем не визнається.

Натомість, за весь заявлений період (березень 2016 - грудень 2017) позивачем фактично надано та визнаються відповідачем послуги балансування на суму 342 839 274,64 грн., яка оплачена відповідачем у повному обсязі станом на квітень 2018 року виключно за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на покриття пільг, субсидій та компенсацій.

Крім того, оплата вартості послуг балансування, що надаються на підставі спірного Договору, здійснюється виключно за рахунок коштів у вигляді субвенції з державного бюджету, місцевим бюджетам на покриття пільг, субсидій та компенсацій, відтак, прострочення в оплаті послуг балансування виникло не з вини відповідача, що виключає настання відповідальності у вигляді штрафних санкцій за таке прострочення.

Кошти у вигляді субвенцій з державного бюджету на загальну суму 142 515 054,26 грн., що перераховані позивачу після 01 січня 2018 року, сплачені ПАТ «Закарпатгаз» у порядку встановленому постановою КМУ від 04.03.2002 за № 256. Вказані кошти, перераховані позивачу в рахунок оплати вартості послуг з балансування, отриманих відповідачем у період з лютого 2017 року по грудень 2017 року згідно з платіжними дорученнями № 4 від 28.02.2018 на суму 24 843 929,65 грн. (оплату проведено 28.02.2018), № 1 від 31.01.2018 на суму 34 095 076,68 грн. (оплату проведено 31.01.2018), : №6 від 22.03.2018 на суму 10 807 126,99 грн. (оплату проведено 23.03.2018), № 5 від 22.03.2018 на суму 31 799 388,05 грн. (оплату проведено 23.03.2018), № 7 від 24.04.2018 на суму 10 223 589,86 грн. (оплату проведено 26.04.2018), №8 від 24.04.2018 на суму 30 745 943,03 грн. (оплату проведено 26.04.2018) підстава платежу постанова КМУ від 04.03.2002 за № 256, договір № від 17.12.2015.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає підстави для задоволення позову в частині стягнення основного в сумі 58 417 036,19 грн. за послуги з балансування обсягів природного газу згідно договору від 17.12.2015 за № за заявлений період відсутніми.

Окрім того, відповідач стверджує, що для застосування штрафних санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 13.5 договору № , та наслідків порушення грошових зобов'язань, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Порядками № 20 та № 256.

Однак, відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору від 17.12.2015 за № 512000735, оскільки такі послуги погашались виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядками № 20 (діючого ю 01 січня 2018 року) та № 256 (діючого з 01 січня 2018 року, з урахуванням внесених змін, в тому -УОЛІ пункту 8-1), що за твердженням відповідача, свідчить про відсутність вини Відповідача у прострочені платежів, а відтак в силу ст. 218 Господарського кодексу України, ст. 614 Цивільного кодексу України, виключають застосування штрафних санкцій у вигляді пені, так само як і нарахування 3 % річних та інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Позивач вказані відповідачем обставини заперечує, та, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що предметом позову не є заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу за березень - грудень 2016 року, що були надані на підставі односторонніх актів про надання послуг балансування обсягів природного газу. Такі вимоги є предметом та підставою позову по справі №907/548/16. Предмет та підстави позовних вимог за даним позовом є іншими.

Вказує, що Позивач вірно встановив, що розмір небалансу Відповідача у спірних правовідносинах складає більше 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Також позивач вважає, що лист голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16 є неналежним та необґрунтованим доказом, оскільки такий видано без відповідних законних повноважень голови НКРЕКП та з порушенням порядку діяльності НКРЕКП, передбаченого Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", внаслідок чого такий лист не може бути оцінений судом як доказ у даній справі, оскільки він не відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 76-79 ГПК України.

Більше того, позиція голови НКРЕКП, викладена у листі від 25.03.2016 № 2840/16-3/7- 16 не відповідає висновкам, викладеним у постановах Вищого господарського суду України від 26.06.2017 у справі № 902/232/16 та від 31.07.2017 у справі № 916/1807/16, в яких встановлено правомірність та обґрунтованість застосування Позивачем при визначенні вартості послуг балансування обсягів природного газу коефіцієнту компенсації 1,2.

Вважає, що відповідачем визнано правильність визначення вартості послуг Позивачем із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2, оскільки такі послуги були частково оплачені Відповідачем.

Стверджує, що відповідачу у кожному місяці були відомі його обсяги несанкціонованих відборів та власного споживання, які ним не були подані на точці входу до газотранспортної системи, однак були відібрані з точки виходу з неї (негативні місячні небаланси) вже на момент їх фактичного виникнення.

Розрахунки, які здійснюються за Порядком, є лише одним із способів виконання Відповідачем грошових зобов'язань за Договором і вказаний Порядок, затверджений постановою КМУ № 20 від 11.01.2005, не змінював та не змінює строки виконання Відповідачем грошових зобов'язань перед Позивачем за Договором, передбачених умовами п. 9.4 Договору (в строк, що не перевищує п'яти банківських днів).

Позивач зазначає, що у будь-якому випадку, підлягають обов'язковому задоволенню основний борг, пеня, 3% річних та інфляційні втрати, які були нараховані Позивачем за прострочення грошових зобов'язань Відповідача. Штрафні санкції на суму заборгованості, що погашена спільними протокольними рішеннями позивачем нараховано не було.

Відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, оскільки застосування ПАТ «Укртрансгаз» при визначенні розміру плати за послуги балансування коефіцієнту 1,2 та додаткове застосування позивачем до вартості обсягу розподіленого природного газу для виробничо-технологічних втрат коефіцієнту 1,2 за минулі періоди 2016 та 2017 року, оформленої коригуючими актами тільки у травні-липні 2017 року, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.11.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (Оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (Замовник) укладено Договір на транспортування природного газу № (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (надалі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (надалі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї (надалі - балансування) (п. 2.3 договору).

Як передбачено п. 5.1 договору, порядок комерційного обліку природного газу та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передача природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГТС з урахуванням цього договору.

Пунктом 9.4 договору, передбачено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 р., у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.!!!!!!!!!!!!!!!

Відповідно до п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору).

У період з січня по грудень 2017 року позивачем були надані відповідачу послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 280875935,12 грн, що підтверджується односторонніми актами, складеними позивачем, а саме:

№01-17-- БАЛАНС від 31.01.2017 на суму 48 248 093,78 грн. за січень 2017 року; №02-17-- БАЛАНС від 28.02.2017 на суму 34 818 649,16 грн. за лютий 2017 року; №03-17-- БАЛАНС від 31.03.2017на суму 14 020 468,52 грн. за березень 2017 року; №04-17-- БАЛАНС від 30.04.2017 на суму 12 695 109,01 грн. за квітень 2017 року; №03-16-- БАЛАНС/КОР від 30.04.2017 на суму 4 193 356,57 грн. за березень 2016 року; №04-16-- БАЛАНС/КОР від 30.05.2017 на суму 1 705 477,07 грн. за квітень 2016 року; №05-16-- БАЛАНС/КОР від 30.05.2017 на суму 926 708,56 за травень 2016 року; №06-16-- БАЛАНС/КОР від 30.05.2017 на суму 680 771,66 грн. за червень 2016 року; №05-17-- БАЛАНС від 31.05.2017 на суму 6 200 033,96 грн. за травень 2017 року; №04-17-- БАЛАНС/КОР від 14.06.2017 на суму 2 539 021,80 грн. за квітень 2017 року; №07-16-- БАЛАНС/КОР від 26.06.2017 на суму 672 644,09 грн. за липень 2016 року; №08-16-- БАЛАНС/КОР від 26.06.2017 на суму 778 457,66 грн. за серпень 2016 року; №09-16-- БАЛАНС/КОР від 26.06.2017 на суму 802 638,58 грн. за вересень 2016 року;№10-16-- БАЛАНС/КОР від 26.06.2017 на суму2 561 022,20 грн. за жовтень 2016 року; №11-16-- БАЛАНС/КОР від 26.06.2017 на суму 4 682 419,56грн. за листопад 2016 року; №03-17-- БАЛАНС/КОР від 30.06.2017 на суму 2 804 093,70 грн. за березень 2017 року; №06-17-- БАЛАНС від 30.06.2017 на суму 4 231 415,75 грн. за червень 2017 року; №01-17-- БАЛАНС/КОР від 27.07.2017 на суму 9 649 618,75 грн. за січень 2017 року; №02-17-- БАЛАНС/КОР від 27.07.2017 на суму 6 963 729,83 грн. за лютий 2017 року; №12-16-- БАЛАНС/КОР від 27.07.2017 на суму 8 142 768,86 грн. за грудень 2016 року; №07-17-- БАЛАНС від 31.07.2017 на суму 309 516,72 грн. за липень 2017 року; №08-17-- БАЛАНС від 31.08.2017 на суму 23 999 351,64 грн. за серпень 2017 року; №09-17-- БАЛАНС від 30.09.2017 на суму 6 028 843,46 грн. за вересень 2017 року; №10-17-- БАЛАНС від 31.10.2017 на суму 13 130 699,64 грн. за жовтень 2017 року; №11-17-- БАЛАНС від 30.11.2017 на суму 28 370 972,28 грн. за листопад 2017 року; №12-17-- БАЛАНС від 31.12.2017 на суму 41 720 052,31 грн. за грудень 2017 року.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування, а також рахунками на оплату були направлені на адресу відповідача разом із супровідними листами.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок вартості послуг балансування у період з січня 2017 року по квітень 2017 року проведений позивачем на підставі пункту 9.2 укладеного договору, із застосуванням коефіцієнта компенсації рівного одиниці. Тобто по закінченню зазначених вище газових місяців позивач встановив, що негативний небаланс відповідача у вказаному вище періоді не перевищив 5 % від обсягу відібраного відповідачем природного газу з газотранспортної системи.

Однак, в травні 2017 року позивач здійснив перерахунок та склав коригуючі акти балансування природного газу, за якими збільшив вартість послуг балансування за попередній рік (лютий- березень 2016 року, червень - грудень 2016) та за минулі газові місяці поточного року (січень - квітень 2017 року), застосувавши коефіцієнт 1,2.

У травні 2017 року позивач провів перерахунок вартості послуг балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період лютий - березень 2016 року та червень 2016 року, про що склав односторонні акти від 30.05.2017 р. № 02-16--БАЛАНС/КОР/1 (за лютий 2016 року) на суму 4488917,58 грн, № 03-16--БАЛАНС/КОР (за березень 2016 року) на суму 2832001,16 грн, № 06-16--БАЛАНС/КОР (за червень 2016 року) на суму 756909,98 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату скорегованої вартості послуг балансування були направлені відповідачу 27.06.2017 р. разом з супровідним листом № 1001ВИХ-17-1750/1001.14.

У період травень - грудень 2017 року позивач збільшив вартість наданих відповідачу послуг з балансування на 23535727,59 грн за рахунок зміненого коефіцієнта (на 19883505,77 грн - без урахування вересня 2017 року).

У червні 2017 року позивач провів перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період з липня 2016 року по листопад 2016 року та березень 2017 року, про що склав односторонні акти від 26.06.2017 р. № 07-16--БАЛАНС/КОР (за липень 2016 року) на суму 775097,76 грн, №08-16--БАЛАНС/КОР (за серпень 2016 року) на суму 876184,69 грн, за № 09-16--БАЛАНС/КОР (за вересень 2016 року) на суму 1058154,28 грн, № 10-16--БАЛАНС/КОР (за жовтень 2016 року) на суму 3540217,69 грн, за № 11-16--БАЛАНС/КОР (за листопад 2016 року) на суму 5930597,40 грн, за № 03-17--БАЛАНС/КОР (за березень 2017 року) на суму 5323604,96 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату збільшеної вартості послуг балансування були направлені відповідачу 27.07.2017 р. разом з супровідним листом № 1001ВИХ-17-2955/1001.14.01.01.

У червні 2017 року позивачем також було збільшено вартість послуг з балансування за квітень 2017 року, про що складено односторонній акт від 14.06.2017 р. № 04-17--БАЛАНС/КОР на суму 2169111,32 грн, що був направлений відповідачу разом з розрахунком збільшеної вартості послуги балансування та рахунком на його оплату супровідним листом від 27.06.2017 р. № 1001ВИХ-17-1975/1001.14.

У липні 2017 року позивачем проведено перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу, наданих відповідачу у період з грудня 2016 року по лютий 2017 року, про що ним складено односторонні акти від 27.07.2017 р. № 12-16--БАЛАНС/КОР (за грудень 2016 року) на суму 3839196,52 грн, № 01-17--БАЛАНС/КОР (за січень 2017 року) на суму 7555711,06 грн та № 02-17--БАЛАНС/КОР (за лютий 2017 року) на суму 7107104,22 грн.

Вказані акти разом з розрахунком вартості послуг балансування після проведення коригування, а також рахунками на оплату збільшеної вартості послуг балансування, були направлені відповідачу 08.08.2017 р. разом з супровідним листом від 03.08.2017 р. № 1001ВИХ-17-3294/1001.14.01.01.

Встановлено, що за рахунок проведеного позивачем збільшення із застосуванням коефіцієнту 1,2 вартість послуг з балансування природного газу за 2016 рік збільшилась на 24 097277,06 грн, а у період з січня 2017 року по квітень 2017 року - на 22155531,56 грн.

За доводами позивача, в порушення наведених вимог законодавства та умов Договору, Відповідач маючи заборгованість за березень-грудень 2016 та січень-грудень 2017, на загальну суму 280 875 935,12 грн, здійснив часткову оплату за отримані послуги балансування власними коштами в розмірі 142 515 054,26 грн та на підставі спільних протокольних рішень в розмірі 79 943 844,67 грн, а решту заборгованості в розмірі 58 417 036,19 грн. відповідач не оплачує до цього часу, чим порушує умови п. 9.4 Договору і п.. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, що, в свою чергу, є порушенням прав Позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Зважаючи на наявність заборгованості, з посиланням на норми закону, а також умови п.13.5 укладеного договору, позивачем здійснено нарахування відповідачу пені за прострочення зобов'язань у розмірі 22 039 369,10 грн., трьох відсотків річних у розмірі 2 870 631,99 грн та інфляційних втрат в розмірі 10 479 100,09 грн., які разом з основною заборгованістю становлять предмет даного позову.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч 1 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

Вбачається, що укладений між сторонами договір відповідає типовому договору транспортування природного газу, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2497.

За змістом п. 9 глави 1 Кодексу ГТС однією із складових послуги транспортування природного газу, що надається позивачем відповідачу в рамках укладеного договору, є послуга балансування обсягів природного газу, який подається відповідачем до газотранспортної системи та відбирається ним з газотранспортної системи

Як передбачено пунктом 2 розділу ХІІІ Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов'язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

З метою забезпечення безпечності функціонування та цілісності газотранспортної системи, у тому числі балансування газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи управляє потоками природного газу, які закачуються та відбираються до/з газосховища, що є в управлінні оператора газотранспортної системи, а також частиною газосховищ відповідно до пункту 3 цього розділу (пункт 9 розділу ХІІІ Кодексу ГТС).

Пунктами 2, 3 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Частиною 3 статті 35 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу. Така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі. З огляду на умови пункту 4 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Згідно з пунктами 1, 2 глави 2 розділу ХІV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи розраховує добовий небаланс щодо кожного замовника послуг транспортування для кожної газової доби як різницю між обсягом природного газу, яку замовник послуг транспортування передав у точках входу, і обсягом природного газу, який відібрав з газотранспортної системи у точках виходу за цю газову добу. Оператор щодоби до 15.00 години UTC (17:00 за київським часом) для зимового періоду та 14:00 години UTC (17:00 за київським часом) для літнього періоду наступної газової доби інформує замовника послуг транспортування про добовий небаланс на підставі розрахункових даних, одержаних у процесі алокації, відповідно до положень розділу XII цього Кодексу. Рівень інформації, що надсилається замовнику послуг транспортування, буде відповідати тому рівню, яким володіє оператор газотранспортної системи на час надання.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Як передбачено пунктами 4, 7 глави 3 розділу ХІV Кодексу ГТС, у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Главою 4 розділу ХІV Кодексу ГТС визначено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Оператор газотранспортної системи визначає базову ціну газу щомісяця у строк до 10-го числа поточного місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.

Таким чином, Кодексом ГТС чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначити небаланс замовника послуги, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. При цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати, тобто перераховувати, місячні небаланси попередніх газових місяців, по яким ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Аналогічних висновків дійшла Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі від 27.06.2017 р. за № 7044/16.3.2/7-17.

Згідно з вказаним листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг роз'яснила операторам газорозподільних систем, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення операторами газотранспортної системи (ГТС) коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яким оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу ХІV Кодексу ГТС.

Доводи позивача про неналежність доказів, листів - роз'яснень НКРЕКП є необґрунтованими, оскільки саме даний орган відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення споживачів та надає роз'яснення з питань застосування нормативно-правових актів НКРЕКП, в тому числі норм Кодексу ГТС (підпункт 25 пункту 4 Положення про НКРЕКП).

Стосовно алгоритму розрахунку вартості послуг з балансування обсягів природного газу у період з вересня 2016 року по грудень 2017 року, що проведений позивачем, виходячи із коефіцієнту 1,2, суд зазначає наступне.

Пунктом 9.2 укладеного договору сторони погодили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про місячний небаланс відповідача за формулою В балансування = БЦГ х К х QБГ, де БГЦ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу відповідача; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

За звітом позивача про надані послуги з транспортування за укладеним договором негативний небаланс відповідача у березні 2016 року склав 2768,550 тис. куб. м., у квітні 2016 року - 1 125,995 тис. куб. м., у травні 2016 року - 690,996 тис. куб. м., у червні 2016 року - 501,157 тис. куб. м., у липні 2016 року - 500,122 тис. куб. м., у серпні 2016 року - 532,869 тис. куб. м., у вересні 2016 року - 593,492 тис. куб. м., у жовтні 2016 року - 803,740 тис. куб. м., у листопаді 2016 року - 3 001,551 тис. куб. м., у грудні 2016 року - 4 746,531 тис. куб. м., у січні 2017 - 5 761,104 тис. куб. м., у лютому 2017 - 3 782,991 тис. куб. м., у березні 2017 - 1 485,345 тис. куб. м., у квітні 2017 - 1 670,257 тис. куб. м., у травні 2017 - 698,969 тис. куб. м., у червні 2017 - 497,430 тис. куб. м., у липні 2017 - 35,318 тис. куб. м., у серпні 2017 - 2 678,810 тис. куб. м., у вересні 2017 - 613,698 тис. куб. м., у жовтні 2017 1364,665 тис. куб. м., у листопаді 2017 -2 711,695 тис. куб. м., у грудні 2017 -3 780,024 тис. куб. м.

Відповідач підтвердив, що позивач вірно визначив місячні негативні небаланси у спірному періоді.

Разом з тим, розходження у розрахунках сторін щодо вартості послуг балансування природного газу пов'язано з тим, що позивач при визначенні співвідношення негативного небалансу до обсягу відібраного природного газу з точки виходу з газотранспортної системи враховує лише обсяги газу, що відібрані відповідачем на власні потреби та обсяги, відібрані ним для покриття виробничо - технічних витрат.

При цьому, спір відносно обсягів природного газу фізично відібраного відповідачем з точок виходу з газотранспортної системи між сторонами відсутній та підтверджується алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об'ємів) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Закарпатгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками).

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС передбачено, що при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Негативний небаланс утворюється у разі перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу.

Водночас, пунктом 9.2 укладеного договору сторони погодили, що коефіцієнт 1,2 застосовується у випадку, коли негативний небаланс перевищує 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.

Отже коефіцієнт компенсації необхідно розраховувати, виходячи з співвідношення небалансу до загального обсягу газу, відібраного з газотранспортної системи, а не лише того, що був відібраний відповідачем для власного споживання для покриття виробничо-технічних витрат, як вважає позивач.

Аналогічних висновків дійшла і Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі - роз'ясненні від 25.03.2016 р. № 2840/16.3/7-16, згідно якого для визначення коефіцієнта компенсації при розрахунку вартості послуг балансування природного газу для оператора газорозподільної системи необхідно враховувати весь об'єм природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу споживачам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при розрахунку коефіцієнту компенсації слід враховувати загальний обсяг природного газу, відібраного з газотранспортної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи.

Встановлено, що негативні баланси відповідача у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року, а також з травня по липень 2017 року та з вересня по грудень 2017 року не перевищують 5% від обсягів природного газу, фізично відібраного відповідачем з газотранспортної системи, а відтак при розрахунку вартості послуг балансування у вказаному періоді має бути застосований коефіцієнт компенсації, що дорівнює одиниці. У серпні 2017 року негативний небаланс відповідача перевищив 5% від обсягу природного газу, фізично відібраного відповідачем у точках виходу з газотранспортної системи, а тому при розрахунку вартості послуг балансування у даному місяці коефіцієнт компенсації складає 1,2.

Окрім того, судом встановлено неправомірність проведення позивачем коригування вартості послуг балансування за період березня-грудня 2016 та січня-квітня 2017, оскільки Договором чітко визначено порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них, при цьому Договір не передбачає права Оператора ГТС на здійснення "коригування попередніх періодів".

Впродовж березня-грудня 2016 року ПАТ "Укртрансгаз" надано ПАТ "Закарпатгаз" послуги балансування обсягів природного газу на загальну суму 125 731 324,09 грн., яка повністю погашена на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджет (далі - СПР), які укладалися у порядку та на виконання Постанови КМУ №20 від 11.01.2005.

Крім того, станом на 31.03.2017 у Позивача рахувалось позитивне сальдо на суму 139 658 016,81 грн. (за 2016 рік сума боргу на на 31.03.2017 становила 54 841 556,46 грн.), про що свідчить акт звірки розрахунків, складений за підписом обох сторін (копія додана до відзиву).

Слід зазначити також, що стягнення вказаної суми заборгованості у розмірі 125 731 324,09 грн. за березень-грудень 2016 року було предметом позову у справі №907/548/16, в якій рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.08.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.11.2017, провадження у справі в частині стягнення основного боргу припинено, а у задоволенні штрафних санкцій відмовлено повністю.

Разом з тим, неправомірність здійснення коригування вартості послуг балансування підтверджено Регулятором на ринку природного газу - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Листом від 27.06.2017 за № 7044/16.3.2/7-17 НКРЕКП роз'яснено операторам газорозподільних систем, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено здійснення операторами газотранспортної системи (ГТС) коригування небалансу замовників послуг транспортування попередніх періодів, по яким оператор ГТС вже здійснив балансування. Надання оператором ГТС замовникам послуг транспортування коригуючих актів суперечить положенням розділу XIV Кодексу ГТС.

Коригування вартості послуг балансування природного газу здійснено в порушення ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Згідно з ч.5 ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах в тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Отже, первинний документ мав би бути складений одразу ж після завершення господарської операції (в нашому випадку це до 14-го числа місяця, наступного за звітним, п. 9.4 Договору), а не майже через півтора року після завершення господарської операції.

Таким чином, Позивачем безпідставно донараховано Відповідачу 47 102 728,89 грн. вартості послуг балансування за період березня-грудня 2016 та січня- квітня 2017, незважаючи на те, що послуги в цих місяцях вже були надані та оплачені, а Кодексом ГТС чітко встановлені строки, в межах яких оператор газотранспортної системи має визначити небаланс послуги, як добовий так і місячний, та вчинити відповідні дії по його усуненню. При цьому, оператор газотранспортної системи не наділений правом корегувати, тобто перераховувати, місячні небаланси попередніх газових місяців, по яким ним вже було надано послуги з балансування обсягів природного газу.

Враховуючи викладене, позивачем безпідставно проведено перерахунок вартості послуг з балансування обсягів природного газу у період з вересня 2016 року по грудень 2016 року та збільшено їх вартість на суму 63767984,57 грн.

Вбачається, що відповідач за надані послуги балансування обсягів природного газу розрахувався в повному обсязі станом на квітень 2018, тобто до подачі позову до суду (21.06.2018), виключно за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України р. від 11.01.2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Департаментом фінансів Закарпатської ОДА, товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", ПАТ "Закарпатгаз", ПАТ "Укртрансгаз", Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладені було підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, а саме: СПР від 20.01.2017р. №518/у на проведення взаєморозрахунків на суму 19991072,31 грн.; СПР від 26.12.2016 №3621/у - на суму 4863000,00 грн.; СПР від 26.12.2016р. №3620/у - на суму 5322695,32 грн.; СПР від 17.02.2017р. №1200/у - на суму 40713000,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1249/у - на суму 9066000,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1252/у - на суму 3 650 000,00 грн. ; СПР від 20.02.2017р. №1254/у - на суму 3 360 558,00 грн.; СПР від 20.02.2017р. №1253/у - на суму 38762643,00 грн.; СПР від 18.09.2017р. №3491/у - на суму 2355,46 грн.; СПР від 20.02.2017 №1255/у на суму 19 000 000,00 грн.; СПР від 20.02.2017 №1250/у на суму 12 270 751,11 грн.; СПР від 17.03.2017 №1794/у на суму 32 545 358,98 грн.; СПР від 18.05.2017 №2708/у на суму 13 231 492,52грн.; СПР від 19.06.2017 №2947/у на суму 861 998,65 грн.; СПР від 17.07.2017 №3043/у на суму 253 500,72 грн.; СПР від 17.08.2017 №3308/у на суму 240 105,00 грн.; СПР від 19.09.2017 №3515/у на суму 276 379,93 грн.; СПР від 17.10.2017 №3660/у на суму 282 072,42 грн.; СПР від 27.11.2017 №4117/у на суму 982 185,34 грн.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, на підставі якого сторони здійснювали взаєморозрахунки до 01 січня 2018 року, визначав механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу.

Виходячи зі змісту пункту 7 вищевказаного Порядку, для проведення розрахунків всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства. Органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг). Розрахунки проводились на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. До розрахунків включались нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг).

08.11.2017 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 951 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України", згідно з якою з 01 січня 2018 року втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", з одночасним внесенням змін до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Згідно з абз. 4 п. 5 Порядку № 256 підприємства, установи, організації, що надають послуги, в тому числі транспортування природного газу, готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг і надсилають їх протягом місяця, але не пізніше 10-го числа місяця, що настає за звітним періодом, фінансовим органам райдержадміністрації, виконавчих органів міських рад (міст республіканського АРК та обласного значення), об'єднаних територіальних громад та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів, які узагальнюють реєстри та надають їх Головним управлінням Казначейства. Згідно з абз. 13 вказаного пункту (введеного в дію у новій редакції з 01 січня 2018 року) Казначейство перераховує протягом місяця, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, субвенцію для виплати пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема послуг з транспортування природного газу.

Таким чином для проведення розрахунків відповідно до пункту 8-1 Порядку № 256 всі учасники так само відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання в органах Казначейства.

Встановлено, що кошти у вигляді субвенцій з державного бюджету на загальну суму 142515054,26 грн., що перераховані позивачу після 01 січня 2018 року, сплачені відповідачем в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Вказані кошти перераховані позивачу в рахунок оплати вартості послуг з балансування, отриманих відповідачем у період з лютого 2017 року по грудень 2017 року згідно з платіжними дорученнями № 4 від 28.02.2018 р. на суму 24843929,65 грн. (оплату проведено 28.02.2018), № 1 від 31.01.2018 р. на суму 34 095 076,68 грн. (оплату проведено 31.01.2018), №6 від 22.03.2018 на суму 10 807 126,99 грн. (оплату проведено 23.03.2018), № 5 від 22.03.2018 на суму 31 799 388,05 грн. (оплату проведено 23.03.2018), № 7 від 24.04.2018 на суму 10 223 589,86 грн. (оплату проведено 26.04.2018), №8 від 24.04.2018 на суму 30 745 943,03 грн. (оплату проведено 26.04.2018) підстава платежу постанова КМУ від 04.03.2002 за № 256, договір № від 17.12.2015.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про те, що вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 58417036,19 грн. за послуги з балансування обсягів природного газу згідно з договором № від 17.12.2015 за заявлений період є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 479 100,09грн. інфляційних втрат, 2 870 631,99грн. три відсотки річних та 22 039 369,10грн. пені, за порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором № від 17.12.2015, суд зазначає наступне.

Вбачається, що оплата за послуги з балансування у спірному періоді проведена відповідачем виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню щодо послуг з транспортування природного газу згідно з Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 та згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256.

Проводячи розрахунок за надані послуги у визначений Порядком спосіб, сторонами було змінено порядок і строки виконання відповідачем грошових зобов'язань, які зазначені у договорі № від 17.12.2015 на транспортування природного газу. Крім того, така зміна порядку передбачалась сторонами в п. 9.4 укладеного договору. Зокрема сторони погодили, що при оплаті оператором газорозподільної системи послуг з балансування за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету, - строки та процедура розрахунків між сторонами урегульовуються відповідним нормативно-правовим актом, зокрема Порядком № 20, а після втрати ним чинності таким відповідним нормативно-правовим актом є Порядок № 256.

Для застосування штрафних санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 13.5 договору та наслідків порушення грошових зобов'язань, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених Порядками № 20 та № 256.

Однак в матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджують, що перерахування коштів було здійснено з порушенням строків, встановлених Порядками № 20 та № 256.

З платіжних документів вбачається, що кошти в сумі 232108517,69 грн були перераховані відповідачем з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання № 8610 банк платника ГУ ДКУ у Закарпатській області м. Ужгород, МФО 812016.

Отже відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з балансування обсягів природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору № від 17.12.2015, оскільки такі послуги погашались виключно за рахунок бюджетних коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету на оплату пільг, субсидій та компенсацій населенню, які мають цільовий характер використання та окремий порядок перерахування, встановлений Порядками № 20 (діючого до 01 січня 2018 року) та № 256 (діючого з 01 січня 2018 року, з урахуванням внесених змін, в тому числі пункту 8-1).

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 21.11.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі