ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"06" листопада 2018 р. Справа № 918/519/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марача В.В., при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши в загальному позовному провадженні в підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про визнання недійсним рішення загальних зборів

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: представник не з'явився;

від третьої особи - ПП фірма "Інтерекопласт": представник не з'явився;

від третьої особи - РВ ФДМ України по Рівненській області: представник Паска В.В.

від третьої особи - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" в якому просить визнати недійсним рішення загальних зборів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлених протоколом №12 від 29.04.2011 року.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що загальні збори ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлені протоколом №12 від 29.04.2011 року, скликані та проведені із суттєвим порушенням чинного законодавства, оскільки його не повідомлено про проведення зборів 29.04.2011 року, чим порушені його права, як акціонера, на участь в управлінні товариством.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_2, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору звернувся в Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", в якому просить визнати недійсним рішення загальних зборів ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлених протоколом №12 від 29.04.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що загальні збори ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод", оформлені протоколом №12 від 29.04.2011 року, скликані та проведені із суттєвим порушенням чинного законодавства, оскільки його не повідомлено про проведення зборів 29.04.2011 року, чим порушені його права, як акціонера, на участь в управлінні товариством.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.10.2018 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, розгляд якого призначено у підготовчому засіданні.

Суд, при дослідженні матеріалів справи №918/519/18, дійшов висновку про передачу матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, про визнання недійсним рішення загальних зборів, за територіальною підсудністю для розгляду в межах справи №918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод".

Відповідно до вимог ч.6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч.1 статті 2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Вказаний закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника (санації), визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, укладення мирової угоди тощо.

Постановою господарського суду Рівненської області від 05.02.2014 р. Публічне акціонерне товариство "Рівненський радіотехнічний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Як вбачається з відомостей комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" справа №918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" знаходиться у провадженні судді Пашкевич І.О., в той час як справа №918/519/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, про визнання недійсним рішення загальних зборів знаходиться в провадженні судді Марача В.В..

Відповідно до ч.1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

У відповідності до ч. 1 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справи про банкрутство підвідомчі господарським судам і розглядаються ними за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або місцем проживання боржника - фізичної особи.

Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Суд зазначає, що приписи ч. 4 статті 10 Закону про банкрутство охоплюють усі без виключення майнові спори щодо боржника, що прямо випливає зі змісту згаданої норми. У зв'язку з чим відповідні спори розглядаються у межах справи про банкрутство не залежно від того, який процесуальний статус у такому спорі (позивача чи відповідача) має боржник (банкрут). Дана норма кореспондується з положеннями ст. 20 ГПК України та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому на відміну від положень частини 1 статті 20 ГПК України, якою визначено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство та частини 8 статті 23 Закону про банкрутство, якою передбачено, що спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, норми частини 4 ст. 10 цього Закону прямо не встановлюють порядок розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Отже, імперативними нормами ч. 4 статті 10 Закону про банкрутство та статтями 20, 30 ГПК України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства.

Правова позиція щодо розгляду спорів за участю боржника господарським судом у межах справи про банкрутство без порушення окремого позовного провадження викладена у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14 та постанові Вищого господарського суду України від 20 квітня 2016 року Справа № 910/1872/15-г.

Пунктами 8-9 ч. 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно п. 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України (виключна підсудність справ) справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

У даному випадку предметом судового розгляду є спір про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод", а тому безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ПАТ "Рівненський радіотехнічний завод".

За таких обставин та з огляду на правову позицію Верховного Суду України суд зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню господарським судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство на вимогу ч. 9 статті 30 ГПК України та ч. 4 статті 10 Закону про банкрутство.

Відтак, дана справа відноситься до юрисдикції господарських судів та територіально підсудна господарському суду Рівненської області, що розглядає справу №918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод".

Враховуючи вищевикладене, справа №918/519/ 18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІК НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, ), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, 6) третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 77) про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів підлягає передачі за встановленою підсудністю для розгляду в межах справи №918/566/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод".

Керуючись статтями 30,31 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Справу №918/519/ 18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІК НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, буд. 25, ), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне підприємство фірма "Інтерекопласт" (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39, 6) третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 77) про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Господарському суду Рівненської області в межах справи №918/566/ 13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Рівненський радіотехнічний завод"

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-Західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосереднього до апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання » без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.11.2018 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua .

Суддя Марач В.В.