ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р.                      Справа № 911/1056/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства “Голден-Фарм”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фрам Ко”

про стягнення 1 010 026,56 грн

За участю представників: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Приватне підприємство «Голден-Фарм» (далі – позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (далі – відповідач) про стягнення 1 010 026,56 грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних № 39813-32769 від 06.12.2016, № 39814-32770 від 06.12.2016, № 39815-32771 від 06.12.2016, № 39816-32772 від 06.12.2016, № 40071-33121 від 08.12.2016, № 40072-33122 від 08.12.2016, № 40073-33123 від 08.12.2016, № 40074-33124 від 08.12.2016, № 40080-33126 від 08.12.2016, № 40906-34722 від 15.12.2016, № 40907-34723 від 15.12.2016, № 40908-34724 від 15.12.2016, № 40929-34741 від 15.12.2016, № 40930-34742 від 15.12.2016, № 40931-34743 від 15.12.2016, № 41983-35873 від 22.12.2016, № 41985-35874 від 22.12.2016, № 41986-35875 від 22.12.2016, № 41987-35876 від 22.12.2016, № 41988-35877 від 22.12.2016, № 41989-35877 від 22.12.2016, № 42786-36471 від 28.12.2016, № 42787-36471 від 28.12.2016, № 42797-36476 від 28.12.2016, № 42798-36477 від 28.12.2016, № 42800-36478 від 28.12.2016, № 42801-36479 від 28.12.2016, № 229-4 від 10.01.2017, № 230-5 від 10.01.2017, № 231-6 від 10.01.2017, № 232-7 від 10.01.2017, № 233-8 від 10.01.2017, № 236-11 від 10.01.2017, № 666-304 від 11.01.2017, № 667-305 від 11.01.2017, № 699-317 від 11.01.2017, № 700-318 від 11.01.2017, № 700-319 від 11.01.2017, № 702-320 від 11.01.2017, № 1066-809 від 16.01.2017, № 1067-810 від 16.01.2017, № 1073-813 від 16.01.2017, № 1074-814 від 16.01.2017, № 1102-826 від 16.01.2017, № 1103-827 від 16.01.2017 згідно договору № 82 від 01.01.2015, товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором № 82 від 01.01.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2017 порушено провадження у справі № 911/1056/17, розгляд справи призначено на 21.04.2017.

20.04.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов від 20.04.2017 (вх. № 8345/17 від 20.04.2017), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки надані позивачем первинні документи не підтверджують здійснення поставки відповідних партій товару покупцю – ТОВ «Фрам Ко», на умовах визначених сторонам в п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору. Зокрема, відповідач посилається на те, що у спірних накладних: відсутнє посилання на реквізити довіреності, не вказано посаду та повноваження особи-отримувача; не зазначено, на підставі якого документу відбулось приймання ТМЦ та не вказано ПІБ, посаду та повноваження особи-отримувача. За підписом у видатковій накладній не можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у господарській діяльності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2017 призначено судову експертизу фінансово-господарської діяльності, проведення експертизи доручено КНДІСЕ, зупинено провадження у справі № 911/1056/17 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом Київської області висновків експертів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2018 поновлено провадження у справі № 911/1056/17, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 12.10.2018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.10.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/1056/17, призначено справу до розгляду по суті на 09.11.2018.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між Приватним підприємством «Голден-Фрам» (далі – Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФРАМ КО» (далі – Покупець) укладено договір № 82, за умовами якого продавець зобов’язався передати (поставити) у власність покупця лікарські препарати (далі – «товар»), згідно замовлення покупця за ціною та асортиментом, що зазначені в Специфікації (Додаток № 1) до договору, яка є його невід’ємною частиною, а покупець – прийняти та оплатити поставлений товар на умовах договору.

Згідно п. 2.1. договору загальна сума договору визначається сумою вартості всього товару отриманого по видатковим накладним під час перебігу терміну дії договору.

Відповідно до п. 3.1. договору покупець сплачує за фактично реалізований протягом місяця товар.

01.01.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до договору поставки № 82 від 01.01.2016, за умовами якої сторони вирішили продовжити строк дії договору до 31.12.2018 (включно).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи та досліджених судом видаткових накладних № 39813-32769 від 06.12.2016, № 39814-32770 від 06.12.2016, № 39815-32771 від 06.12.2016, № 39816-32772 від 06.12.2016, № 40071-33121 від 08.12.2016, № 40072-33122 від 08.12.2016, № 40073-33123 від 08.12.2016, № 40074-33124 від 08.12.2016, № 40080-33126 від 08.12.2016, № 40906-34722 від 15.12.2016, № 40907-34723 від 15.12.2016, № 40908-34724 від 15.12.2016, № 40929-34741 від 15.12.2016, № 40930-34742 від 15.12.2016, № 40931-34743 від 15.12.2016, № 41983-35873 від 22.12.2016, № 41985-35874 від 22.12.2016, № 41986-35875 від 22.12.2016, № 41987-35876 від 22.12.2016, № 41988-35877 від 22.12.2016, № 41989-35877 від 22.12.2016, № 42786-36471 від 28.12.2016, № 42787-36471 від 28.12.2016, № 42797-36476 від 28.12.2016, № 42798-36477 від 28.12.2016, № 42800-36478 від 28.12.2016, № 42801-36479 від 28.12.2016, № 229-4 від 10.01.2017, № 230-5 від 10.01.2017, № 231-6 від 10.01.2017, № 232-7 від 10.01.2017, № 233-8 від 10.01.2017, № 236-11 від 10.01.2017, № 666-304 від 11.01.2017, № 667-305 від 11.01.2017, № 699-317 від 11.01.2017, № 700-318 від 11.01.2017, № 700-319 від 11.01.2017, № 702-320 від 11.01.2017, № 1066-809 від 16.01.2017, № 1067-810 від 16.01.2017, № 1073-813 від 16.01.2017, № 1074-814 від 16.01.2017, № 1102-826 від 16.01.2017, № 1103-827 від 16.01.2017 (а.с. 11-56), позивачем на виконання п. 1.1. договору № 82 від 01.01.2015 передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 010 026,56 грн.

Відповідач свій обов’язок по оплаті товару в порушення вимог договору не виконав, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем по оплаті товару за договором поставки № 82 від 01.01.2015 на момент прийняття судового рішення склав 1 010 026,56 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідач в ході розгляду справи проти позову заперечував, посилаючись на відсутність визначених договором поставки обов’язкових документів на замовлення товару, а саме заявок на отримання товару, що унеможливлює встановлення чи дійсно обсяги поставок, асортимент, за який позивач просить стягнути оплату, відповідають замовленням відповідача. Зазначив, що частина долучених до позову накладних не містить дати фактичного отримання товару, що позбавляє можливості належним чином визначити строк виконання грошових зобов’язань по таких накладних. Крім того, не вказано посаду та повноваження особи, відповідальної за здійснення господарської операції та правильність її оформлення від покупця, відсутній відтиск печатки підприємства відповідача.

У зв’язку з чим, за клопотанням відповідача з метою встановлення наведених в запереченнях обставин, ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2017 у справі № 911/1056/17 призначено судову експертизу фінансово-господарської діяльності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі № 911/1056/17 зупинено на час проведення зазначеної експертизи.

Однак, висновок за відповідною експертизою суду не надано у зв’язку з неповною оплатою експертизи відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з'ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Таким чином, з огляду на обставини справи, оскільки експертиза призначалась для встановлення обставин, викладених відповідачем в клопотанні про призначення судово-економічної експертизи і дії відповідача перешкодили отриманню судом висновку експерта, наведені у клопотанні обставини, які підлягали встановленню в ході експертизи, не визнаються судом.

Щодо викладених у відзиві відповідача заперечень проти позову, суд зазначає, що відсутність заявок на отримання товару не спростовує факту поставки та обсягів фактично прийнятих відповідачем поставок згідно з підписаними накладними, тому не спростовує необхідності оплати отриманого товару. Крім того, дослідження заявок на замовлення товару та специфікацій може мати значення у спорі щодо асортименту та комплектності товару. В разі ж фактичного прийняття товару в поставленому обсязі, покупець є таким, що прийняв виконання замовлення як належне.

Щодо заперечень відповідача стосовно факту поставки товару, суд зазначає, що позивачем надано для огляду та долучено до матеріалів справи всі видаткові накладні, які свідчать про поставку товару та його прийняття відповідачем, які підписані повноважними представниками сторін. В підтвердження повноважень отримувача товару, позивачем надано довіреності на отримання ТМЦ до відповідних накладних.

Накладні - це первинні бухгалтерські документи, що підтверджують існування факту здійснення господарської операції. Про прийняття товару за вказаними накладними в т.ч. свідчить наявність підпису представників відповідача. При цьому, за наявності підпису уповноваженої на отримання товару особи та відтиску штампу, такий недолік накладної, як не зазначення посади, не спростовує факту отримання товару.

Самі лише недоліки в оформленні видаткових накладних не спростовують їх дійсність та факту поставок товару, про підроблення чи фальсифікацію відповідних видаткових накладних ані позивачем, ані відповідачем не заявлено в установленому чинним законодавством порядку до правоохоронних органів.

Таким чином, про виконання постачальником замовлень покупця свідчать факти прийняття Покупцем відповідних замовлень, що підтверджується видатковими накладними.

Предметом позову є вимоги про стягнення 1 010 026,56 грн боргу за переданий згідно договору № 82 від 01.01.2015 товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1 договору № 82 від 01.01.2015 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 010 026,56 грн, що підтверджується видатковими накладними № 39813-32769 від 06.12.2016, № 39814-32770 від 06.12.2016, № 39815-32771 від 06.12.2016, № 39816-32772 від 06.12.2016, № 40071-33121 від 08.12.2016, № 40072-33122 від 08.12.2016, № 40073-33123 від 08.12.2016, № 40074-33124 від 08.12.2016, № 40080-33126 від 08.12.2016, № 40906-34722 від 15.12.2016, № 40907-34723 від 15.12.2016, № 40908-34724 від 15.12.2016, № 40929-34741 від 15.12.2016, № 40930-34742 від 15.12.2016, № 40931-34743 від 15.12.2016, № 41983-35873 від 22.12.2016, № 41985-35874 від 22.12.2016, № 41986-35875 від 22.12.2016, № 41987-35876 від 22.12.2016, № 41988-35877 від 22.12.2016, № 41989-35877 від 22.12.2016, № 42786-36471 від 28.12.2016, № 42787-36471 від 28.12.2016, № 42797-36476 від 28.12.2016, № 42798-36477 від 28.12.2016, № 42800-36478 від 28.12.2016, № 42801-36479 від 28.12.2016, № 229-4 від 10.01.2017, № 230-5 від 10.01.2017, № 231-6 від 10.01.2017, № 232-7 від 10.01.2017, № 233-8 від 10.01.2017, № 236-11 від 10.01.2017, № 666-304 від 11.01.2017, № 667-305 від 11.01.2017, № 699-317 від 11.01.2017, № 700-318 від 11.01.2017, № 700-319 від 11.01.2017, № 702-320 від 11.01.2017, № 1066-809 від 16.01.2017, № 1067-810 від 16.01.2017, № 1073-813 від 16.01.2017, № 1074-814 від 16.01.2017, № 1102-826 від 16.01.2017, № 1103-827 від 16.01.2017; відповідач в порушення п. 3.1. договору за отриманий товар не розрахувався, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору № 82 від 01.01.2015 товар на момент ухвалення судового рішення склав 1 010 026,56 грн, що не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 1 010 026,56 грн боргу, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 010 026,56 грн боргу за поставлений згідно договору № 82 від 01.01.2015 товар є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного підприємства “Голден-Фарм” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Фрам Ко” про стягнення 1 010 026,56 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фрам Ко” (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 16; ідентифікаційний код 39443405) на користь Приватного підприємства “Голден-Фарм” (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, будинок 10-А, офіс 3/7; ідентифікаційний код 32706692) 1 010 026 (один мільйон гривень десять тисяч двадцять шість гривень) 56 коп. боргу за поставлений згідно договору № 82 від 01.01.2015 товар та 15 150 (п’ятнадцять тисяч сто п’ятдесят гривень) 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 14.11.2018.

Суддя                                 П.В.Горбасенко