ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Справа№ 925/327/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 06.11.2018.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 (повний текст складено 09.07.2018)

у справі №925/327/18 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: гр. ОСОБА_2

про стягнення 15 054,13 грн. завданої шкоди

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі, позивач або Управління) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі, відповідач або Департамент) про стягнення 15 054,13 грн. завданої шкоди (у виді переплати пенсії гр. ОСОБА_2.).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача гр. ОСОБА_2 (далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 у справі №925/327/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягала у видачі недостовірної довідки від 08.06.2016 №121-10, Управлінню були завдані збитки, які полягали у надміру виплачених сумах пенсії за період з 01.06.2016 по 28.02.2017 у розмірі 15 054,13 грн. Причинний зв'язок між завданою Управлінню шкодою та протиправною поведінкою відповідача полягає у тому, що саме внаслідок видачі відповідачем недостовірної довідки від 08.06.2016 №121-10 про складові заробітної плати ОСОБА_2 Управління нарахувало та виплатило 15 054,13 грн. надмірної пенсії. Відповідач не довів відсутності своєї вини у завданні Управлінню майнової шкоди, оскільки саме він є відповідальною особою за достовірність виданої ним довідки.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 (головуючий суддя Майданевич А.Г., судді: Сулім В.В., Тищенко О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 у справі №925/327/18 та розгляд справи призначено на 03.10.2018.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №925/327/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

08.10.2018 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 справу №925/327/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 прийнято апеляційну скаргу позивача у справі №925/327/18 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І., призначено справу до розгляду на 06.11.2018.

У судове засідання, призначене на 06.11.2018, з'явився представник відповідача.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 06.11.2018 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача та третьої особи про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме витяги із сайту Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень 340 та 385, та з огляду на відсутність передбачених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та третьої особи.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі, Управління), громадянину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія за віком згідно наданих документів. Для призначення пенсії була врахована довідка про заробітну плату від 24.10.1997 №7816, яка видана Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі, Департамент).

Згідно пункту 2.10 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 №22-1 (зі змінами) та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

08.06.2016 Департаментом було видано гр. ОСОБА_2 нову довідку вих. №121-10 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

На підставі вказаної довідки гр. ОСОБА_2 звернувся до Управління для проведення перерахунку пенсії.

Однак, Управління відмовилося проводити перерахунок на підставі вказаної довідки, у зв'язку з чим гр. ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду про визнання дій Управління неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016, яка набрала законної сили 12.12.2016, зобов'язано Управління здійснити з 01.06.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів та довідки Департаменту від 08.06.2016 вих.№121-10 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Позивач у позові зазначає, що Управлінням згідно вказаного рішення суду з 01.06.2016 було перераховано пенсію гр. ОСОБА_2 відповідно до наданої для перерахунку пенсії довідки відповідача від 08.06.2016 вих. №121-10.

У подальшому Управлінням було проведено документальну перевірку достовірності довідки про заробітну плату, яка видана гр. ОСОБА_2, про що складено Акт від 16.01.2017 №28/3.

Позивач наголошує, що за результатами перевірки встановлено, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 08.06.2016 №121-10 видана з порушенням статті 37-1 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 №865 (у редакції, що діяла до 01.12.2015), а саме:

- середній відсоток надбавки за високі досягнення у довідці зазначено невірно, оскільки під час розрахунку середнього відсотку взято до уваги невірну кількість посадових осіб, працюючих на відповідній посаді. Під час перевірки встановлено, що середній відсоток надбавки за високі досягнення у праці по посаді заступника директора - начальника управління складає - 20%;

- середній розмір премії у довідці зазначено невірно. Преміювання працівників Департаменту в грудні 2015 року проведено в абсолютних сумах, у розмірі, що перевищував суму індексації, на виконання п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Під час перевірки встановлено, що середній розмір премії на посаді заступника директора - начальника управління складає 3 436,03 грн.

- в довідку включена матеріальна допомога, яка в грудні 2015 року працівникам Департаменту соціального захисту населення ЧОДА не нараховувалась.

У Акті перевірки позивач рекомендував відкликати довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії від 08.06.2016 №121-10, видану гр. ОСОБА_2.

За твердженням позивача, за результатами перевірки Департаментом відкориговано виявлені порушення та видано ОСОБА_2 нову довідку про заробітну плату від 17.01.2017 вих. №19-10.

Як стверджує позивач, після розрахунку пенсії відповідно до нової довідки від 17.01.2017 №19-10 розмір пенсії ОСОБА_2 зменшився та виникла переплата пенсії за період з 01.06.2016 по 28.02.2017 в сумі 15 054,13 грн.

Управлінням було направлено відповідачу претензію від 09.02.2017 вих. №7 та лист про уточнення суми претензії від 03.03.2017 №4021/12 про відшкодування шкоди у розмірі переплаченої пенсії в сумі 15 054,13 грн. Відповіді чи заперечень щодо претензії Департамент не надав.

Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі та просив стягнути з відповідача 15 054,13 грн. шкоди у розмірі переплаченої пенсії, завданої в результаті подання відповідачем довідки для нарахування пенсії колишньому працівнику з невірними даними.

Представник відповідача проти стягнення з нього 15 054,13 грн. шкоди у розмірі переплаченої пенсії заперечував та вказував, що позивачем не наведено доказів наявності повного складу правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Для застосування такого виду відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, виходячи із загальних правових норм, протиправність (неправомірність) поведінки означає порушення чужого суб'єктивного права. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, яка виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому матеріального права та (або) зменшення нематеріального блага. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який має довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Відтак, на позивача покладається обов'язок доведення факту заподіяння йому збитків, розміру таких збитків, надання доказів протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між його протиправною поведінкою та заподіяними збитками.

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Пунктом 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 за № 374/7695, визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно частини 2 статті 17 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Так, судом встановлено, що для обчислення пенсії на ім'я гр. ОСОБА_2 Департаментом була видана довідка про розмір заробітної плати від 08.06.2016 вих. №121-10. Матеріальна допомога на оздоровлення, премія та надбавка була включена до спірної довідки про заробітну плату.

Вказана довідка, зокрема, вказувалась гр. ОСОБА_2 як підстава позову у справі №712/7518/16-а про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця.

Як уже зазначалося, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016 у справі №712/7518/16-а, яка набрала законної сили 12.12.2016, було зобов'язано Управління здійснити з 01.06.2016 перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90% заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з врахуванням підвищення з 01.12.2015 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів та довідки Департаменту від 08.06.2016 вих.№121-10 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

У вказаному рішенні Соснівський районний суд м. Черкаси встановив, що позивач (гр. ОСОБА_2.) має право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а відтак дії відповідача (Управління) щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії згідно Закону України «Про державну службу», у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати, яка зазначена у довідці Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації від 08.06.2016 про заробітну плату, що подається для призначення пенсії згідно Закону України «Про державну службу», є протиправними.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Судом встановлено, що саме на підставі постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016 у справі №712/7518/16-а, яка набрала законної сили 12.12.2016, Управлінням з 01.06.2016 і було перераховано пенсію гр. ОСОБА_2 відповідно до наданої для перерахунку пенсії довідки відповідача від 08.06.2016 вих. №121-10.

У свою чергу, як вбачається із матеріалів справи, довідка Департаменту від 08.06.2016 вих.№121-10, яка була врахована позивачем при перерахунку пенсії, Управлінням під час розгляду справи №712/7518/16-а в Соснівському районному суді м. Черкаси, не оскаржувалась.

Отже, оскільки перерахунок пенсії гр. ОСОБА_2 та її виплата у відповідному розмірі здійснювалась Управлінням на підставі рішення суду, яке набрало законної сили - постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016 у справі №712/7518/16-а, посилання скаржника на факт переплати у зв'язку з недостовірністю відомостей, зазначених у довідці Департаменту від 08.06.2016 вих.№121-10, є безпідставними.

Відтак, позивачем не доведено належними та допустимими складу правопорушення для стягнення шкоди.

Водночас, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документи про стаж;

здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Метою проведення зустрічних перевірок є попередження можливого нецільового використання коштів Пенсійного фонду України на виплату пенсій внаслідок подання недостовірних документів або документів, що містять недостовірну інформацію про стаж роботи та заробітну плату, шляхом своєчасного виявлення та виправлення чи усунення порушень в документах, що подаються для призначення (перерахунку) пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка Управлінням видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії гр. ОСОБА_2 здійснювалася в січні 2017 року, а претензію подано до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації в лютому 2017 року, тобто після виявлення помилки Управління продовжувало здійснювати виплату згідно довідки Департаменту від 08.06.2016 №121-10.

Водночас, позивач не навів поважних причин в обґрунтування неможливості з 2016 року виявити помилку раніше. Позивач не навів доказів, що пенсія ОСОБА_2 була ним виплачена понад призначений ним розмір щомісячної пенсії. Крім того позивач, як уже зазначалося вище, не ставив під сумнів спірну довідку при розгляді справи в Соснівському районному суді за позовом гр. ОСОБА_2

При цьому, відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення» вимоги про проведення перевірки перед здійсненням перерахунку пенсії не має значення, оскільки необхідність проведення такої перевірки повинна визначатися в кожному випадку окремо, виходячи із змісту кожної довідки, тим більше, у разі наявності судового спору.

З огляду на вищевикладене, з боку відповідача відсутній склад правопорушення в частині невиконання чи недотримання умов пенсійного законодавства, та відсутнє спричинення шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України. Протиправність дій Департаменту у видачі довідки з недостовірними даними щодо розміру заробітної плати ОСОБА_2 не доведена належними доказами.

Поруч із цим, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач поданням даного позову фактично намагається ревізувати та змінити сталі публічні відносини, в тому числі поставити під сумнів постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.09.2016 у справі №712/7518/16-а, яка набрала законної сили.

Судом при прийнятті рішення враховано правові позиції Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України, а саме:

- принцип правової певності та юридичної визначеності - недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання переоцінки доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов'язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін: (рішення «Серявін проти України» nо.4909/04 від 10.02.2010, рішення «Трофімчук проти України» nо.4241/03 від 28.10.2010);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо.4994/04 від 09.09.2011).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на недоведеність наявності усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такого виду відповідальності як відшкодування шкоди.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, та обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 у справі №925/327/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 05.07.2018 у справі №925/327/18 залишити без змін.

Матеріали справи №925/327/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.11.2018.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко