ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.2018 м. Ужгород Справа № 907/864/17

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз збут», м. Ужгород, Закарпатська область

про стягнення заборгованості у сумі 36624283,61 грн. (в тому числі сума 4649485,98 грн. інфляційні втрати, сума 2434547,79 грн. 3% річних, сума 29540249,84 грн. пеня)

за участю представників:

від позивача - Пац В.О. довіреність № 14-84 від 14.04.17

від відповідача - Попович А.А. довіреність № 007.2Др-34-1217 від 01.12.17

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення суми 36.624.283,61грн., у тому числі 4.649.485,98грн. інфляційних втрат, 2.434.547,79грн. три відсотки річних та 29.540.249,84грн. пені за несвоєчасний розрахунок, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору у частині забезпечення проведення розрахунку за відпущений природний газ, обґрунтовуючи свої вимог порушення відповідачем норм ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 216-217, 231, 264-265 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 05.07.2018 судом відкладено розгляд справи по суті на 23.07.2018 із його проведенням у режимі відеоконференцзв'язку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018, справу №907/864/17 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Відповідно до ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті, суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвали рішення про повторне проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 24.07.2018 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 14.08.2018 у режимі відеоконференції, проведення якої доручено Київському апеляційному господарському суду (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1), зал №13.

У підготовчому засіданні 14.08.2018 судом за згодою сторін в порядку ст. 183 ГПК України оголошено перерву до 17.09.2018 до 15:00 год. та задоволено клопотання позивача про проведення такого засідання у режимі відеоконференцзв'язку.

Ухвалою суду від 17.09.2018 відкладено підготовче засідання на 09.10.2018.

Ухвалою суду від 09.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного 30.12.2015 між сторонами у справі договору №№16-112-11 купівлі - продажу природного газу, зокрема, в частині оплати за переданий газ, яку, за доводами позивача, Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов'язання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору, та, з огляду на що, позивач здійснив нарахування штрафних та фінансових санкцій, які складають предмет даного позову.

Представник позивача у ході судового розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує у повному обсязі з підстав, наведених у поданих письмовому відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях до відзиву на позов.

Зокрема вказує, що природний газ, придбаний у позивача на умовах Договору, призначений для задоволення потреб споживачів категорії населення. При цьому, в середньому близько 60% споживачів належить до категорії соціально вразливих споживачів, у зв'язку з чим, законодавство закріплює право таких споживачів на пільги та субсидії по оплаті послуг газопостачання, та, відповідно, відшкодування по постачальному підприємству вартості наданих таким споживачам послуг за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету на оплату пільг та субсидій. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як безпосередній надавач послуг, вже з моменту оформлення пільг та субсидій втрачає право не тільки на вжиття будь-яких заходів примусового стягнення зі споживачів вартості послуги в частині пільги/субсидії, але і право на добровільну сплату цієї частки споживачем. Платником цієї частини послуги стає держава в особі уповноважених органів. Тобто, державою офіційно визнається неможливість підприємства ПЕК забезпечити розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Прострочення виконання зобов'язання з оплати виникло з вини кредитора, а не боржника, оскільки ПАТ НАК «Нафтогаз України» неодноразово безпідставно та неправомірно чинилися перешкоди у проведенні фінансування спільних протокольних рішень та затримувалися розрахунки між сторонами.

Розрахунки між Позивачем та Відповідачем по Договору проводяться на основі затвердженого НКРЕКП Алгоритму розподілу коштів, однак щомісячні нормативи перерахування коштів на основі цього Алгоритму затверджувалися НКРЕКП із значним запізненням, що свідчить про відсутність вини Відповідача у своєчасному отриманні Позивачем коштів за Договором.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами, ТОВ «Закарпатгаз Збут» неодноразово зверталося до НКРЕКП, Міністерства енергетики та вугільної промисловості та КМУ, відтак, товариством вжито всіх можливих залежних від нього заходів щодо належного виконання грошового зобов'язання перед Позивачем щодо оплати природного газу, отриманого у відповідності до Договору №№16-112-Н від 30.12.2015.

Тому, відповідач вважає, що вина ТОВ «Закарпатгаз Збут» в проведенні несвоєчасних розрахунків перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відсутня, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач вказані відповідачем обставини заперечує, та, вважає, що викладені ним доводи є лише підставою для уникнення відповідальності за неналежне виконання, та, посилаючись на умови договору, зокрема п. 7.2, вважає позовні вимоги правомірними та обґрунтованими, тому просить про їх задоволення у повному обсязі, про що подав відповідь на відзив відповідача.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 31.10.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз збут» (покупець) укладено договір №16-112-Н на купівлю-продаж природного газу, відповідно до умов якого (пункт 2.1 в редакції Додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 до договору) продавець зобов'язується передати у власність покупцю у січні - вересні 2016 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам.

Відповідно до пункту 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року газ в обсязі до 194000,000 тис.куб.м, у тому числі по місяцях І кварталу в грн.: у січні - 77000,000, у лютому - 67000,000, у березні - 50000,000.

Додатковою угодою №1 від 31.01.2016 до договору купівлі - продажу природного газу №16-112-Н від 30.12.2015 сторони домовились про обсяги та якість газу на період 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року: у січні - 84024,687, у лютому - 67000,000, у березні - 50000,000.

Додатковою угодою №2 від 01.03.2016 до договору купівлі - продажу природного газу №16-112-Н від 30.12.2015 сторони домовились про обсяги та якість газу на вказаний період: у січні - 84024,687, у лютому - 51246,158, у березні - 50000,000.

Додатковою угодою № 4 від 30.04.2016 до договору купівлі - продажу природного газу №16-112-Н від 30.12.2015 сторони домовились, що продавець передає покупцеві з 01 січня по 31 вересня 2016 році газ в обсязі до 250590,594 тис.куб.м, у тому числі по місяцях кварталів у грн.: у січні - 84024,687, у лютому - 51246,158, у березні - 47319,749, у квітні - 28500,000, у травні - 10500,000, у червні - 7500,000, у липні 7000,00, у серпні 7000,000, у вересні - 7500,000.

Відповідно до п. 3.2- 3.4 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пункту 5.1. договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.04.2016 до Договору купівлі - продажу природного газу від 30.12.2015 №16-112-Н) ціна (граничний рівень ціни) на природний газ Кабінетом Міністрів України та на період з 01.04.2016 до 30.04.2016 (включно) ціна становить 7 188,0000грн. за 1000 куб.м, в т.ч. ПДВ 20%,

Пунктом 5.2 передбачено, що ціна за 1000 куб. м. природного газу за цим договором з 01.04.2016 до 30.04.2016 (включно) без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов'язками становить 5 214,2000 гривень за 1000 куб.м., крім того ПДВ 20%.

Ціна за 1000 куб. м. природного газу за цим договором з 01.01.2016 до 30.04.2016 (включно) без урахування податку на додану вартість, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, торгової націнки постачальника газу із спеціальними обов'язками смт. Солотвино Закарпатської області становить 4 171,3600 гривень за 1000 куб.м, крім того ПДВ 20%.

Пунктом 6.1 договору у разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий період.

У п. 6.2 договору зазначено, що оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП. За наявності заборгованості за попередні періоди Покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця.

Згідно з п. 11.1 Додаткової угоди №4 від 30.14.2016 до договору Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу до 30.09.2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків- до їх повного здійснення.

Відповідно до умов договору, за актами прийому-передачі газу протягом січня - вересня 2016 року позивач здійснив на користь відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму ,85 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 31 січня 2016 року за спожитий у січні 2016 року природний газ на суму 289230897,98 грн.,

- від 29 лютого 2016 року за спожитий у лютому 2016 року природний газ на суму 219 209 219,70грн.,

- від 31 березня 2016 року за спожитий у березні 2016 року природний газ на суму 219 967 100,80грн.,

- від 30 квітня 2016 року за спожитий у квітні 2016 року природний газ на суму 111 229 092,48грн.,

- від 31 травня 2016 року за спожитий у травня 2016 року природний газ на суму 71 155 783,92грн.,

- від 30 червня 2016 року за спожитий у червні 2016 року природний газ на суму 51 642 251,33грн.,

- від 31 липня 2013 року за спожитий у липні 2016 року природний газ на суму 51 172 356,17грн.,

- від 31 серпня 2016 року за спожитий у серпні 2016 року природний газ на суму 53 658 250,27грн.,

- від 30 вересня 2016 року за спожитий у вересні 2016 року природний газ на суму 58 314 923,20грн.

Наведені вище акти приймання-передачі газу підписані уповноваженою особою відповідача, скріплені печаткою та надіслані на адресу позивача (копії супровідних листів про направлення підписаних актів приймання-передачі газу та описи поштових відправлень кур'єрською службою доставки містяться в матеріалах справи.

Відповідач за отриманий природний газ розрахувався повністю наступним чином:

- частина вартості природного газу в сумі 593 166 002,02 грн. оплачена ТОВ «Закарпатгаз Збут» на умовах спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету;

- частина вартості природного газу в сумі 532 413 873,83 грн. оплачена через розподільчий рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий в уповноваженому банку, шляхом поденного розщеплення коштів, які поступили від населення в рахунок оплати вартості спожитого природного газу.

Зокрема, впродовж січня-грудня 2016 року на виконання вимог Постанови КМУ №20 від 11.01.2005, між ТОВ «Закарпатгаз Збут», Головним управлінням Державної казначейської служби чи у Закарпатській області, Департаментом фінансів Закарпатської ОДА та ПАТ НАК «Нафтогаз України» оформлено та підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а саме: від 19.02,2016 на суму 106 550 935,93 грн від 22.07.2016 на суму 123 707 484,21 грн від 22.07.2016 на суму 85 597 670,94 грн.; від 12.08.2016 на суму 100 000 000,00 грн від 22.07.2016 на суму 107 810 964,52 грн від 22.07.2016 на суму 15 745 647,27 грн. від 12.08,2016 на суму 24 672 820,31 грн. від 12.08.2016 на суму 14 919 168,59 грн. від 16.09.2016 на суму 4 460 000,00 грн.; від 16.09.2016 на суму 4 295 161,50 грн.; від 17.10.2016 на суму 2 406 148,75 грн.

За згодою всіх сторін спільних протокольних рішень, якими визначено взаємовідносини між учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання, у тому числі позивачем і відповідачем, проведені розрахунки у відносинах з перерахування по ланцюгу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг, субсидій та компенсації населенню, виключно на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню, в Преамбулі спільних протокольних рішень, зазначена мета їх укладання - погашення взаємної заборгованості за 2016 рік.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі, якщо до 25 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу (п. 6.1 Договору), покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із несвоєчасною оплатою відповідачем за отриманий газ, з порушенням строку, встановлено п. 6.1 договору, позивач нарахував пеню, на підставі п. 7.2 договору, 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

В силу приписів частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, оплата поставленого природного газу частково відбувалась за рахунок власних коштів відповідача, а частково проведена на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", у редакції, чинній до 01.10.2015, зокрема визначено, що розрахунки за поставлений природний газ здійснюються споживачами відповідно до умов договорів, укладених з гарантованими постачальниками природного газу. Для проведення розрахунків за спожитий природний газ гарантовані постачальники, їх структурні підрозділи, а також підприємства, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальникам з метою реалізації природного газу для потреб усіх категорій споживачів, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів. Уповноважені банки, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України. Забороняється зарахування коштів за природний газ, спожитий усіма категоріями споживачів на інші рахунки.

Як зазначалось вище, за умовами п. 6.2. укладеного між сторонами договору, оплата за газ здійснюється з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ та зараховується як оплата за газ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 247 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" визначено, що алгоритм (порядок) розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів (далі - алгоритм розподілу коштів), та нормативи перерахування коштів із зазначених поточних рахунків на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств та поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (п.п. 3 п. 3).

Гарантовані постачальники (далі - газопостачальні підприємства) та їх структурні підрозділи, а також підприємства, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, відкривають в установах відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" або публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", або публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - уповноважений банк) поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів (далі - поточні рахунки), в порядку, визначеному Національним банком (пункт 1 Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 247).

За положеннями пунктів 2-4 Порядку газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунка право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків коштів, що надходять за спожитий природний газ.

Уповноважений банк подає НКРЕ перелік відкритих газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами поточних рахунків, а також поточних рахунків, відкритих підприємствами, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Перелік поточних рахунків, відкритих в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами та їх структурними підрозділами, а також підприємствами, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, затверджується НКРЕ та доводиться до відома Національного банку, газопостачальних підприємств, підприємств поштового зв'язку, підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, а також споживачів шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України.

Газопостачальні підприємства інформують споживачів, які розташовані на території провадження діяльності, пов'язаної з постачанням природного газу за регульованим тарифом, про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 247, усі категорії споживачів оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання (далі - поточні рахунки), відкриті в установах відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" або публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", або публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - уповноважений банк) гарантованими постачальниками (далі - газопостачальні підприємства) та їх структурними підрозділами для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ.

Згідно п.п. 3-5 Порядку проведення розрахунків за природний газ установи уповноваженого банку здійснюють згідно з умовами договору банківського рахунка перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок, відкритий газопостачальним підприємством, двічі на день, а саме: до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня; до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють: розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів відповідно до затверджених НКРЕ нормативів перерахування коштів; перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, а також на поточні рахунки, які не є поточними рахунками із спеціальним режимом використання газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств.

Газопостачальні підприємства розраховують нормативи перерахування коштів відповідно до затвердженого НКРЕ алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки (далі - алгоритм розподілу коштів), та подають їх щомісяця до п'ятого числа до НКРЕ для затвердження. Нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕ до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку місяця, в якому застосовуватимуться такі нормативи.

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 02.08.2012 №1000 затверджено "Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу", відповідно до п.1.1. якого цей алгоритм установлює порядок розподілу публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника, що надходять за використаний природний газ від усіх категорій споживачів, а також механізм розрахунку гарантованими постачальниками нормативів перерахування коштів на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних підприємств, гарантованих постачальників та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальникам.

У п. 1.2 вказаної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 02.08.2012 №1000 визначено, що його дія не поширюється на відносини, пов'язані з остаточним розрахунком гарантованого постачальника природного газу та його структурних підрозділів із власником природного газу, газотранспортними, газорозподільними підприємствами відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ.

Постановою КМУ від 30.09.2015 № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ", з прийняттям якої втратила чинність вказана вище постанова КМУ № 247 від 26.03.2008, також затверджено порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ, якого дотримувалися сторони у справі, оскільки останній платіж, на що звертає увагу скаржник, здійснено у листопаді 2015 року.

За приписами ст.7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно зі ст.12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Виходячи з вищевикладених норм, Державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З огляду на викладене, у несвоєчасному проведенні оплати за поставлений природний газ відсутня вина відповідача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, розрахунки з позивачем за природний газ, поставлений в січні - вересні 2016 проведені на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Взаємовідносини між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Закарпатській області, Департаментом фінансів Закарпатської облдержадміністрації, Публічним акціонерним товариством "Закарпатгаз", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", як учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 та визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009, який був чинним станом на час отримання субвенцій за протокольними рішеннями.

В пунктах 2,3 спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок та строки проведення взаєморозрахунків та визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу №16-112-Н від 30.12.2015.

Сторони, що підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цими спільним протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (розділ 4 спільних протокольних рішень).

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений зазначеним Порядком, держава забезпечує відшкодування частини втрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населенню, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Отже, підписання між сторонами спору спільних протокольних рішень і виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, свідчить, що часткова оплата наданих послуг за договором підлягає погашенню, зокрема шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі цих рішень. Тому строки виконання грошових зобов'язань, які виникли на підставі укладеного між сторонами спору договору змінились.

За таких обставин, для застосування санкцій, визначених умовами договору, а також наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 910/9806/16.

Разом з тим, судами встановлено, що погашення заборгованості за природний газ, поставлений в січні 2016 - вересень року, відбулось у порядку та строки, передбачені спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач був позбавлений можливості самостійно впливати на строк оплати вартості природного газу, визначений п. 6.1. договору, приймаючи до уваги, що розрахунки за спожитий природний газ проводилися у порядку та на умовах, визначених постановами Кабінету Міністрів України № 247 від 26.03.2008, № 792 від 30.09.2015, п. 6.2. договору, а остаточні розрахунки з позивачем проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, підстави для застосування штрафних санкцій за прострочення оплати вказаних сум у вигляді пені, та нарахування 3% річних, інфляційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, відсутні, а отже у позовних вимогах в частині стягнення суми 36.624.283,61грн., у тому числі 4.649.485,98грн. інфляційних втрат, 2.434.547,79грн. три відсотки річних та 29.540.249,84грн. пені за несвоєчасний розрахунок слід відмовити.

З огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, суд відхиляє решту доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог як таких, що спростовуються вищенаведеним.

Суд відхиляє посилання позивача на положення абзацу 2 пункту 6.2. договору відповідно до яких за наявності заборгованості покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальними режимом використання продавця.

Законодавчо не передбачено можливості повернення з рахунку зі спеціальним режимом використання коштів, сплачених зі свого поточного рахунку на погашення заборгованості, за рахунок подальших оплат побутових споживачів, оскільки кошти, які надходять на рахунок зі спеціальним режимом використання, автоматично перераховуються згідно з встановленим нормативом; зарахування коштів від побутових споживачів за спожитий ними природний газ на інші поточні рахунки заборонено законодавством. Окрім того, ціна на газ для населення встановлена державою та не регулюється відповідачем самостійно. Відповідач обмежений у своєму праві здійснення інших видів господарської діяльності; основним видом діяльності відповідача на спірний період часу було постачання та розподіл природного газу згідно отриманих ліцензій за регульованим тарифом, тобто за цінами, встановленими державою в особі уповноважених органів.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240, 252, 331 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.11.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі