ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2018 м.Харків Справа № 905/1696/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ерлайт, м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу, м.Добропілля, Донецька область

про стягнення 6018532,80 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю

Обставини справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ерлайт, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу, м.Добропілля, Донецька область про стягнення 6018532,80грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №1761-КД від 06.07.16р. в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару.

В якості правової підстави позову позивач посилається на положення статей 252, 525, 526, 530, 610, 625, 629 Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1696/18.

Ухвалою господарського суду від 17.09.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1696/18; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 09.10.18р.

01.10.18р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.10.18р. підготовче засідання відкладено на 24.10.18р.

Ухвалою суду від 24.10.18р. за результатами підготовчого засідання відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» про збільшення позовних вимог; закрито підготовче провадження у справі №905/1696/18 та розгляд справи по суті призначено на 13.11.18р.

У судове засідання 13.11.18р. зявився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.11.18р. проти позову заперечував та заявив клопотання про відкладання розгляду справи по суті для надання можливості представити відповідні пояснення та докази по справі.

Враховуючи, що відповідач відзив на позовну заяву суду не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.16р. між позивачем (постачальник) Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» та відповідачем (покупець) Приватним акціонерним товариством «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» укладений договір поставки №1761-КД (далі за текстом - договір) з додатковою угодою до нього від 01.02.17р., згідно, якого в порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі продукція), в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами до даного договору (п.1.1. договору).

Згідно п.1.2. договору, покупець зобовязується прийняти та оплатити продукцію, яка постачається у його власність у відповідності з умовами даного договору.

Відповідно до п.4.1. договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до даного договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Умови поставки продукції - DDP, згідно «Інкотермс -2010», з урахуванням умов та вказівок, що містяться в даному договорі та/або відповідних специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі видатки, повязані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадку, коли сторонами у специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п.4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи: рахунок; податкову накладну; видаткову накладну; відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну), сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт; сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації); дозвіл Держгірпромнагляду (у випадку, якщо отримання даного документу обовязково згідно нормам діючого законодавства); інструкцію (керівництво) з експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.4. даного договору. Документи (крім податкових накладних), постачальник зобовязан надати покупцю разом з продукцією, яка постачається.

Згідно п.5.1. договору, загальна суму договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невідємною частиною даного договору. У випадку відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до поставки кількості, загальна вартість договору, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, вказаної у відповідних специфікаціях до договору. Толеранс (відхилення від кількості) поставки продукції складає 10%, якщо інше не обумовлено сторонами у відповідних специфікаціях до договору. У будь-якому випадку, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 90 000 000,00грн. з ПДВ на дату укладання договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на то органу управління покупця.

Ціна на продукцію, яка постачається постачальником встановлюється у відповідних специфікаціях до договору (п.5.2. договору).

Відповідно до п.5.4. договору, розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником по даному договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 даного договору.

Кінцеві взаєморозрахунки між покупцем та постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених у відповідності до розділу 2 даного договору (п.5.5. договору).

Даний договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.18р. включно. У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.8.1. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

11.07.16р., 01.08.16р., 05.09.16р., 03.10.16р., 20.10.16р., 16.12.16р., 28.12.16р., 29.12.16р. сторонами підписані специфікації, якими визначені найменування, кількість, ціну, умови поставки, строки поставки та оплати продукції.

· Згідно специфікації від 11.07.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 2947622,40грн. у строк до 10 серпня 2016 року.

· Згідно специфікації від 01.08.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 299613,60грн. у строк до 30 серпня 2016 року.

· Згідно специфікації від 05.09.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 122817,60грн. у строк до 30 вересня 2016 року.

· Згідно специфікації від 03.10.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 953316,00грн. у строк: товар стрічка конвеєрна у кількості 600 м 2 до 30 жовтня 2016 року та товар стрічка конвеєрна у кількості 100,00 м 2 до 30 листопада 2016 року.

· Згідно специфікації від 20.10.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 4158000,00грн. у строк до 30 жовтня 2016 року.

· Згідно специфікації від 16.12.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 1881600,00грн. у строк до 26 грудня 2016 року.

· Згідно специфікації від 28.12.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 1293600,00грн. у строк до 15 березня 2017 року.

· Згідно специфікації від 29.12.16р., сторонами узгоджено, що позивач (постачальник) постачає покупцю (відповідачу) продукцію, загальною вартістю 2822400,00грн. у строк до 25 лютого 2017 року.

Згідно п.п.2., 5 вказаних специфікацій сторонами визначені умови поставки, місце призначення поставки: DDP («Інкотермс -2000»), склад ПАТ «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу), Донецька обл., м.Кіровське. Розрахунки за продукцію, яка постачається постачальником по даним специфікаціям до договору, здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів від 90 календарного дня з моменту поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами договору.

Специфікації підписані представниками сторін договору та скріплені печатками юридичних осіб.

За твердженнями позивача, на виконання умов договору та специфікацій до нього, відповідачу було поставлено продукцію на підставі видаткових накладних: №ЭР-00096 від 22.08.16р. на суму 977628, 10грн., № ЭР-00101 від 23.08.16р. на суму 978610,63грн., № ЭР-00102 від 23.08.16р. на суму 984505,88грн., №ЭР-00103 від 23.08.16р. на суму 301247,86грн., №ЭР-00156 від 21.10.16р. на суму 122817,60грн., №ЭР-00158 від 28.10.16р. на суму 958763,52грн., №ЭР-00159 від 28.10.16р. на суму 381110,40грн., №ЭР-00160 від 28.10.16р. на суму 1149033,60грн., №ЭР-00161 від 28.10.16р. на суму 1145232,00грн., №ЭР-00163 від 01.11.16р. на суму 1526342,40грн., №ЭР-00203 від 23.12.16р. на суму 943622,40грн., №ЭР-00207 від 26.12.16р. на суму 944563,20грн., №ЭР-00013 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн., №ЭР-00021 від 20.02.17р. на суму 942681,60грн., №ЭР-00023 від 21.02.17р. на суму 943622,40грн., №ЭР-00024 від 22.02.17р. на суму 944563,20грн., всього на загальну суму 14543824,79грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково на суму 8525291,99грн., у звязку з чим за відповідачем обліковується заборгованість на суму 6018532,82грн. з оплати товару, отриманого по видатковим накладним №ЭР-00203 від 23.12.16р. на суму 943622,40грн. №ЭР-00207 від 26.02.17р. на суму 944563,20грн., №ЭР-00013 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн., №ЭР-00021 від 20.02.17р. на суму 942681,60грн., №ЭР-00023 від 21.01.17р. на суму 943622,40грн., №ЭР-00024 від 22.02.17р. на суму 944563,20грн.

В підтвердження часткових оплат суду надані копії звіту про дебітові та кредиторі операції по рахунку №6582 ТОВ «Ерлайт» з 24.11.16р. по 24.11.16р., виписок ПАТ «ПУМБ» за 18.01.17р., за 26.01.17р., та за 31.01.17р., картки рахунку:361 з 23.12.16р. по 11.07.17р.

24.03.17р. позивач направив на адресу відповідача претензію №4 (вих.№17/3 від 24.03.17р.) з вимогою розглянути дану претензію протягом 10 днів та перерахувати на користь ТОВ «Ерлайт» заборгованість в розмірі 6018532,82грн.

Вказана претензія залишена без задоволення.

Таким чином, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6018532,80грн. за договором поставки №1761-КД від 06.07.16р.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.4.1. договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. сторонами узгоджено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п.5.1. договору та п.5 специфікацій 11.07.16р., 01.08.16р., 05.09.16р., 03.10.16р., 20.10.16р., 16.12.16р., 28.12.16р., 29.12.16р. сторонами узгоджені умови розрахунків, а саме: шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів від 90 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами договору.

Згідно п.4.3. договору постачальник зобовязаний надати покупцю одночасно з поставленою продукцією наступні документи: рахунок; податкову накладну; видаткову накладну; відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну); сертифікат якості заводу виробника та/або паспорт; сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації); дозвіл Держгірпромнагляду (в разі, якщо отримання даного документу є обовязковим згідно норм чинного законодавства); інструкцію по експлуатації (в разі, якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.4 даного договору.

Відповідно до п.4.5. договору сторонами передбачено, що в разі не отримання документів, передача яких є обовязковою за договором, покупець має право затримати оплату за продукцію.

Суд зазначає, що виставлення рахунків за змістом означених положень договору не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України.

Крім того, за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.09.2009р. у справі №3-3902к09, від 29.09.2009р. у справі №37/405, а також у постанові Верховного Суду від №910/9472 від 23.01.18р., в яких суд зазначив, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати певні кошти та ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України; а отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити за надані послуги.

Відповідно до ст.662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено вище за умовами п.4.3. договору товаросупровідні документи повинні надаватись покупцю одночасно з продукцією.

Відповідно до п.2.2. договору приймання продукції здійснюється на підставі фактичних даних якості та кількості у відповідності зі звичаєм ділового обігу. Під звичаєм ділового обігу сторони розуміють перевірку дотримання постачальником умов даного договору стосовно кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та/або упаковки продукції у відповідності до Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965р. №П-6 зі змінами та доповненнями та Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966р. №П-7 зі змінами та доповненнями, в частині, що не суперечить умовам даного договору.

Згідно з п.12 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості» від 15.06.1965р. №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється за транспортними та супровідними документами (рахунком фактурі, специфікації, опису, упакувальним ярликам та інш.) відправника (виробника). Відсутність зазначених документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Згідно з п.14 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості» від 25.04.1966р. №П-7 приймання продукції по якості і комплектності здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність, що поставляється продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення по якості, рахунок-фактура, специфікація і т.п.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Тобто, відсутність передачі товаросупровідної документації має оформлюватися відповідним актом.

Крім того, згідно п.4.4. договору в разі поставки продукції без товаросупровідної документації, що має наслідком неможливість здійснити приймання продукції по кількості, якості, асортименту, комплектності, покупець має право відмовитись від приймання такої продукції.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем, на виконання умов договору та специфікацій до нього, відповідачу було поставлено продукцію, що підтверджується копіями видаткових накладних: №ЭР-00096 від 22.08.16р. на суму 977628, 10грн., № ЭР-00101 від 23.08.16р. на суму 978610,63грн., № ЭР-00102 від 23.08.16р. на суму 984505,88грн., №ЭР-00103 від 23.08.16р. на суму 301247,86грн., №ЭР-00156 від 21.10.16р. на суму 122817,60грн., №ЭР-00158 від 28.10.16р. на суму 958763,52грн., №ЭР-00159 від 28.10.16р. на суму 381110,40грн., №ЭР-00160 від 28.10.16р. на суму 1149033,60грн., №ЭР-00161 від 28.10.16р. на суму 1145232,00грн., №ЭР-00163 від 01.11.16р. на суму 1526342,40грн., №ЭР-00203 від 23.12.16р. на суму 943622,40грн., №ЭР-00207 від 26.12.16р. на суму 944563,20грн., №ЭР-00013 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн., №ЭР-00021 від 20.02.17р. на суму 942681,60грн., №ЭР-00023 від 21.02.17р. на суму 943622,40грн., №ЭР-00024 від 22.02.17р. на суму 944563,20грн., всього на загальну суму 14543824,79грн. та товарно-транспортних накладних.

Поставлена позивачем продукція згідно вказаних видаткових накладних на загальну суму 13244344,79грн., була прийнята представником відповідача, що підтверджується підписом представника отримувача (відповідача) на відповідних видаткових накладних без зауважень та заперечень та відповідними штампами підприємства відповідача.

Повноваження особи, яка приймала та підписувала видаткові накладні підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями довіреностей на отримання ТМЦ №749 від 22.08.16р., №1003 від 21.10.16р., №1030 від 28.10.16р., №1037 від 01.11.16р., №1427 від 26.12.16р., №190 від 01.02.17р., №289 від 20.02.17р. на імя ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Жодних доказів того, що особи які приймали продукцію з боку відповідача за видатковими накладними не мала повноважень на вчинення таких дій суду не надано.

На оплату вартості отриманого відповідачем товару позивачем виставлені рахунки-фактури №ЭР-0000106 від 22.08.16р., №ЭР-0000112 від 23.08.16р., №ЭР-0000113 від 23.08.16р., №ЭР-0000114 від 23.08.16р., №ЭР-0000173 від 21.10.16р., №ЭР-0000176 від 23.08.16р., №ЭР-0000177 від 28.10.16р., №ЭР-0000178 від 28.10.16р., №ЭР-0000179 від 28.10.16р., №ЭР-0000180 від 01.11.16р., №ЭР-0000223 від 23.12.16р., №ЭР-0000227 від 26.12.16р., №ЭР-0000025 від 20.02.17р., №ЭР-00023 від 21.02.17р., №ЭР-0000029 від 22.02.17р.

Видаткові накладні та рахунки-фактури містять посилання на договір поставки №1761-КД від 06.07.16р. В свою чергу товарно-транспорті накладні містять посилання на видаткові накладні та рахунки-фактури.

Щодо заявленої позивачем заборгованості з оплати відповідачем товару, поставленого по видатковій накладній №ЭР-00013 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн. та товарно-транспортній накладній №00013 від 01.02.17р., суд зазначає наступне:

Позивачем до матеріалів позовної заяви надано копію видаткової накладної №ЭР-00013 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн. у якій постачальником зазначено - позивача, отримувачем - відповідача. При цьому на видатковій накладній в графі „отримав (ла)" відсутнє зазначення ПІБ, посади, підпису особи, яка отримала товар, з боку відповідача. Отже, вказана накладна, на яку посилається позивач, містять лише підпис та відтиск печатки постачальника позивача.

Таким чином видаткова накладна №ЭР-00013 від 01.02.17р. не є належним доказом здійснення господарської операції, та не може бути прийнята судом до уваги в якості доказу поставки продукції.

В той же час в матеріалах справи міститься товарна-транспортна накладна №00013 від 01.02.17р., відповідно до якої вантажовідправником ТОВ «Ерлайт» доставлено із пункту навантаження м.Донецьк, вул. Купріна, 327 в пункт розвантаження м.Кіровське вантаж (стрічку конвеєрну ШР-1000-800/4-ЕР-200-4,0/2,0-ТГУ5 у кількості 1105,00м 2). Вказана товарно-транспортна накладна містить підпис та зазначена ПІБ особи ОСОБА_5, яка отримала товар, з боку відповідача. Довіреність №190 від 01.02.17р. на отримання ТМЦ по договору №1761-КД від 06.07.17р., а саме стрічка конвеєрна у кількості 1105 м2 , видана на імя ОСОБА_5 надана суду та міститься в матеріалах справи.

Доказів того, що вказаний товар не надходив на склад відповідача та не був ним оприбуткований суду не надано.

Вказана товарно-транспортна накладна містить посилання на рахунок-фактуру №ЭР-0000017, за яким сплаті підлягає сума в розмірі 1299480,00грн.

Разом з тим, судом встановлено, що матеріали справи містять податкову накладну від 01.02.17р. №3, яка відображає здійснену господарську операцію від 01.02.17р. на загальну суму 1299480,00грн. з ПДВ.

За вказаних обставин допущені порушення ведення бухгалтерського обліку щодо оформлення видаткової накладної №ЭР-00013 від 01.02.17р. не можуть заперечувати таку господарську операцію як отримання відповідачем товару (стрічку конвеєрну ШР-1000-800/4-ЕР-200-4,0/2,0-ТГУ5 у кількості 1105,00м 2) на суму 1299480,00грн.

Отже, вказані товарно-транспортна накладна №00013 від 01.02.17р., довіреність №190 від 01.02.17р. на отримання ТМЦ, рахунок-фактура №ЭР-0000017 від 01.02.17р. на суму 1299480,00грн., податкова накладна від 01.02.17р. №3 приймаються судом як належні докази на підтвердження факту поставки товару позивачем та відповідно його отримання відповідачем по договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. на суму 1299480,00грн.

Водночас, судом встановлено, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження неотримання товару або спростування заявленого боргу в сумі 1299480,00грн.

В свою чергу відповідачем не доведено, та судом не встановлено, що первинні документи (товарно-транспортна накладна, рахунок-фактура, довіреність на отримання ТМЦ, податкова накладна) складені не у спірних правовідносинах (договір поставки №1761-КД від 06.07.16р.).

Відповідно до матеріалів справи факт отримання від позивача продукції з боку відповідача за вищевказаним договором, видатковими та товарно-транспортними накладними не спростований.

Відповідач від поставленого товару не відмовився, при отриманні товару відповідачем жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов'язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та неналежної комплектності не подавалось.

Тобто, товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаросупровідних документів.

Оплата отриманої продукції по договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. відповідачем здійснена частково на суму 8525291,99грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями звіту про дебітові та кредиторі операції по рахунку №6582 ТОВ «Ерлайт» з 24.11.16р. по 24.11.16р., виписок ПАТ «ПУМБ» за 18.01.17р., за 26.01.17р., та за 31.01.17р., картки рахунку:361 з 23.12.16р. по 11.07.17р.

Отже, про визнання зобов'язань з оплати товару свідчить також факт часткової оплати товару, що відповідачем жодним чином не заперечено.

Таким чином, відповідач в порушення умов договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. свої зобовязання щодо оплати поставленого товару виконав не в повному обсязі.

Відтак, за відповідачем обліковується заборгованість за вказаним договором поставки з оплати отриманої продукції на загальну суму 6018532,80грн.

Виходячи з умов договору поставки та п.5 специфікацій до нього, строк оплати продукції, отриманої від позивача згідно вказаних видаткових накладних є таким, що настав.

Враховуючи, наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару по договору поставки №1761-КД від 06.07.16р. у останнього виникло зобовязання з його оплати.

Сплату заборгованості за отриману продукцію боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на рахунок позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобовязання за договором поставки №1761-КД від 06.07.16р. щодо повної оплати поставленого товару у строки обумовлені сторонами договору поставки та специфікацій до нього, не виконав, а отже прострочив виконання зобовязання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

Щодо усного клопотання представника відповідача про відкладання розгляду справи по суті для надання можливості представити відповідні пояснення та докази по справі, суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі №905/1671/18 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно ч.2 ст.207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У своєму клопотанні про відкладання розгляду справи по суті для надання можливості представити відповідні пояснення та докази по справі, відповідач не доводить жодної поважної причини неможливості надати відповідні пояснення та докази по справі, а також заявити дане клопотання протягом підготовчого засідання.

Таким чином, клопотання відповідача суд залишає без розгляду на підставі ч.2 ст.207 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 207, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу», м.Добропілля, Донецька область про стягнення основного боргу в сумі 6018532,82грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ОСОБА_1 Донбасу» (вул. Київська, буд. 1, м.Добропілля, Донецька область, 85000; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерлайт» (вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, офіс 705, м.Київ, 04053; ) суму основного боргу 6018532,80грн. та судовий збір в розмірі 90277,99грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 13.11.18р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.11.18р.

Суддя М.О. Лейба