ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.2018 р. Справа № 905/1292/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області

про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р., визнання поновленим договору оренди земельної ділянки за кадастровим № :01:007:0125 площею 0,0012 га, що знаходиться по вул.Артема (вул. А.Куїнджи), 35 в Жовтневому (Центральному) районі м.Маріуполя в редакції позивача, -

За участю представників сторін:

від позивача : Ботман О.О. за договором від 01.06.2018р.

від відповідача: Зіновєв І.Г. за довіреністю №26/36967 від 12.11.2018р.

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 06.09.2018р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 11.10.2018 р.

У судовому засіданні 01.11.2018р. оголошено перерву до 12.11.2018 року.

Фізична особа - підприємець Прилипко Герман Вікторович, м. Маріуполь Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р., визнання поновленим договору оренди земельної ділянки за кадастровим № :01:007:0125 площею 0,0012 га, що знаходиться по вул. Артема (вул. А.Куїнджи), 35 в Жовтневому (Центральному) районі м. Маріуполя, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу О.О. Кудлаєвим 17.12.2010р. №4892, зареєстрованого в Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 24.12.2010р. за №04.10.196.00201, в редакції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконність рішення відповідача про відмову у продовженні строку оренди земельної ділянки та автоматичне поновлення договору оренду від 17.12.2010р. на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 24, п.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 4, 42, 46, 162, 164, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1292/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 13.07.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1292/18.

16 жовтня 2018 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №5351/2018 від 09.10.2018р., в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що позивачем пропущено строк повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на поновлення строку дії спірного договору, оскільки надана 06.08.2015р. заява позивача подана особою не уповноваженою представляти інтереси останнього у виконавчому комітеті Маріупольської міської ради.

У підготовчому судовому засіданні 09.10.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1292/18 до розгляду по суті на 01.11.2018 р.

19 жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість посилань відповідача на відсутність у представника позивача повноважень на звернення до Маріупольської міської ради з заявою про поновлення спірного договору, оскільки саме на підставі заяви від 06.08.2015р. останнім прийнято рішення про відмову у поновленні строку дії договору оренди від 17.12.2010р.

Представник позивача у судове засідання 01.11.2018р. та 12.11.2018р. не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2010 року між Маріупольською міською радою (далі - Орендодавець) та Приватним підприємцем Прилипкою Германом Вікторовичем (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 19.10.2010р. №5/46-7017 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходяться: по вул. Артема, 35 в Жовтневому районі міста Маріуполя. В оренду передається земельна ділянка площею: 0,0012 га (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договір (в редакції додаткового договору про внесення змін №04.10.196.00201 від 24.12.2010р.) укладено терміном на 5 (п'ять) років до 19.10.2015 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне права поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.3.2.).

Відповідно до п.4.3. Договору (в редакції додаткового договору про внесення змін №04.10.196.00201 від 24.12.2010р.) орендна плата за землю (платіж) сплачується Орендарем у грошовій формі у розмірі 7% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) до 29.03.2011р. З 29.03.2011р. орендна плата за землю (платіж) сплачується Орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для роздрібної торгівлі у неспеціалізованих магазинах (експлуатація та обслуговування торгового кіоску без права будівництва капітальної будівлі) (п.5.1. Договору).

За приписами п. 6.5. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п'яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання - передачі об'єкту оренди.

Пунктом 11.3.1. Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.13.2 Договору, цей договір набуває чинності на підставі ст. 18 Закону України «Про оренду землі» після його підписання та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ ДП «ЦДЗК».

На виконання зазначеного пункту, договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 24.12.2010., про що у книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди землі вчинено запис за №04.10.196.00201.

06 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання рішення про подовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки зареєстрованого у встановленому Законом порядку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торгового кіоску) за адресою: по вул. Артема, 35, яка прийнята відповідачем 06.08.2015р. а зареєстровано за номером 150405/07 (а.с.28).

Рішенням Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р. «Про подовження строку оренди земельної ділянки по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.» вирішено відмовити у подовжені строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:007:0125) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торгового кіоску без права будівництва капітальної споруди) по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.

Посилаючись на незаконність рішення відповідача про відмову у продовженні строку оренди земельної ділянки та автоматичне поновлення договору оренду від 17.12.2010р. на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі", позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, за змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір оренди землі від 23.04.2015р., за умовами якого встановлено, що договір укладено строком на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8,9 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Проте, як встановлено судом, позивачем не було додано до заяви про поновлення договору оренди землі від 16.04.2018р. проекту додаткової угоди, як того вимагає ч.2-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Як вбачається із матеріалів справи, і Позивачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу належних доказів іншого до матеріалів справи не надано.

Також, заява про поновлення договору оренди землі від 06.08.2015р. не місить істотних умов договору оренди землі у розумінні ЗК України та ЗУ «Про оренду землі».

Із заяви про поновлення договору оренди землі від 06.08.2015р., з якої позивач звернувся до відповідача, не вбачається можливим встановити, що заявник бажає поновити договір оренди землі від 17.12.2010р. на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

Таким чином, враховуючи недотримання порядку поновлення договору оренди землі у відповідності до ч.2-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі від 17.12.2010р., укладений між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки, яка знаходиться: по вул. Артема, 35 в Жовтневому районі міста Маріуполя поновленню не підлягає.

Посилання позивача на поновлення договору в силу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренди землі» є необгрунтованим, оскільки переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у ч.1 - ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», друга - у ч. 6 вказаної статті.

Отже, якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч. 1 - ч. 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки: 1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; 2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Таким чином, виходячи з того, що в ч.1 - ч.5 та ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками.

Таку позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 10.09.2018р. у справі 920/739/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки за кадастровим № :01:007:0125 площею 0,0012 га, що знаходиться по вул. Артема (вул. А.Куїнджи), 35 в Жовтневому (Центральному) районі м. Маріуполя, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу О.О. Кудлаєвим 17.12.2010р. №4892, зареєстрованого в Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» від 24.12.2010р. за №04.10.196.00201, в редакції позивача задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Маріупольська міська рада Донецької області як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2018р. рішенням Маріупольської міської ради №7/30-2741 «Про подовження строку оренди земельної ділянки по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.» вирішено відмовити у подовжені строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:007:0125) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торгового кіоску без права будівництва капітальної споруди) по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.

За приписами ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Проте, оскаржуване рішення не містить заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі, тобто обґрунтування підстав для відмови у подовженні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:007:0125) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (експлуатація та обслуговування торгового кіоску без права будівництва капітальної споруди) по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.

Крім того, зазначене рішення прийнято з порушенням строку встановленого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме після спливу місяця з моменту звернення позивача з заявою про видачу рішення про подовження терміну оренди земельної ділянки від 06.08.2015р., лише 25.04.2018р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь №7/30-2741 від 25.04.2018р. є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Прилипка Германа Вікторовича, м. Маріуполь Донецької області до Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р., визнання поновленим договору оренди земельної ділянки за кадастровим № :01:007:0125 площею 0,0012 га, що знаходиться по вул. Артема (вул. А.Куїнджи), 35 в Жовтневому (Центральному) районі м. Маріуполя в редакції позивача - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради №7/30-2741 від 25.04.2018р. «Про подовження строку оренди земельної ділянки по вул. А.Куїнджі, 35 в Центральному районі міста Фізичній особі - підприємцю Прилипку Г.В.».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/