ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

20 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 923/78/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2018 (суддя Литвинова В.В., м. Херсон, повний текст складено 02.11.2018) про скасування заходів забезпечення позову

у справі №923/78/18

за позовом ОСОБА_1,

до відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кварц-Південь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральний квартал"

про скасування рішень загальних зборів, визнання недійсними правочинів та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 ОСОБА_1 звернувся через Господарський суд Херсонської області з апеляційною скаргою на ухвалу даного суду від 02.11.2018 у справі №923/78/18.

Одночасно скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ознайомившись з одержаними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак, до матеріалів апеляційної скарги позивачем додано лише фіскальні чеки на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги ОСОБА_2, Товариству з обмеженою відповідальністю "Кварц-Південь" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Центральний квартал" без описів вкладення, як того вимагають приписи статті 259 ГПК України.

При цьому не додано будь-яких доказів надсилання копії апеляційної скарги ОСОБА_3.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З вищевикладеного слідує, що скаржником не додано допустимих в розумінні ст. 77 ГПК України доказів надсилання копії скарги іншим учасникам даної справи.

Крім того, колегія судді зауважує наступне.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із приписами п.п.7 п. 2 ч. 2 ст. 4 та абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2018 у справі №923/78/18 позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 1762,00 грн.

Однак, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не надав доказів сплати судового збору. Натомість скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 була робота та прибутки, які надає ТОВ "Кварц-Південь", часткою в якому заволодів ОСОБА_3 та розпорядився єдиним активом підприємства - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Також скаржник зазначив, що скасування заходів забезпечення позову створює загрозу протиправної втрати майна підприємства.

Розглядаючи вказане клопотання скаржника, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання вказаної апеляційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

У п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору позивач фактично послався на те, що не має можливості сплатити суму судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки перебуває у скрутному майновому стані, однак, при цьому належних і допустимих доказів на підтвердження того, що майновий стан цієї особи дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, скаржником суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржником не виконані вимоги статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 02.11.2018 у справі №923/78/18 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити ОСОБА_1, що якщо не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран