РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Чернігівсправа № 927/683/18
Господарський суд Чернігівської області, у складі судді Фесюри М.В. за участю секретаря Скороход А.О., у судовій справі

За позовом: Заступника прокурора Чернігівської області,

вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Дочірнього підприємства "Укрсівербуд" Закритого акціонерного товариства "ДСК", вул. Попова, 8 А, м. Чернігів, 14001, код 30042170

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної служби України з безпеки на транспорті,

пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, код 39816845.

про стягнення 22 639,18 грн

представники сторін:

присутній: ОСОБА_1 прокурор відділу прокуратури Чернігівської області, відповідача: ОСОБА_2

3-ї особи: не зявився

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні оголошувалась перерва на підставі ст.216 ГПК України

Заступником прокурора Чернігівської області подано позов до Дочірнього підприємства «Укрсівербуд» Закритого акціонерного товариства «ДСК» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 22 639, 18 грн, що еквівалентно сумі 748,44 євро.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неодноразове порушення відповідачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зафіксоване посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, про що останніми складались акти №0002483 від 14.08.2017, №0020506 від 04.10.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідки до акту про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0002483 від 14.08.2017, №0015004 від 04.10.2017. На підставі зазначених актів посадовою особою Укртрансбезпеки виставлено розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0020506 від 04.10.2017, №0002483 від 14.08.2017 та №0020506 від 04.10.2017 (постанови КМУ №879 від 27.06.2007). Таким чином, у зв'язку з несплатою Відповідачем у передбачені п.31 1 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 №879 , строки визначеної плати, заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з вимогою про стягнення заявленого плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2018 справа №927/683/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою господарського суду від 14.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Пунктом 3 ухвали розгляд справи по суті призначено на 12.10.2018 та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну службу України з безпеки на транспорті.

28.09.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив №335 від 26.09.2018 на позовну заяву. В поданому відзиві відповідач зазначає, що позов, поданий прокурором без додержання вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачена необхідність зазначення в поданій позовній заяві підстав для звернення з позовом до суду, в позовній заяві не вказано на чию користь повинно проводитись стягнення, оскільки Державний бюджет України не є юридичною особою, та звертає увагу суду на те, що Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті передбачено можливість примусового стягнення останньою плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування.

Відповідач, не визнає позовні вимоги, просить відмовити в їх задоволенні, в зв'язку з необґрунтованістю, оскільки транспортні засоби FORD CARGO 3536 D та Камаз 54115-010-16 знаходяться у строковому платному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівське РСУ» відповідно до Договорів оренди транспортних засобів.

У відповіді на відзив №005/3-5-18 від 11.10.2018, який надійшов до суду 12.10.2018 прокурор пояснює, що підставою представництва інтересів держави в даному випадку є несплата перевізником плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автодорогами загального користування у добровільному порядку, що тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України і відповідно порушує економічні інтереси держави. Уточнюючи вимоги прохальної частини позивач просить суд стягнути з відповідача до державного бюджету плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 22 639,18 грн, що еквівалентно 748,44 євро.

Позивач звертає увагу, що відповідач, вказуючи, що транспортні засоби FORD CARGO та Камаз знаходилися у строковому платному користуванні ТОВ «Чернігівське РСУ» відповідно до договорів оренди транспортних засобів, намагається перекласти відповідальність за порушення ним вимог діючого законодавства про автомобільний транспорт на ТОВ «Чернігівське РСУ», яке нібито використовувало вказане майно для здійснення своєї господарської діяльності, на підтвердження чого ,на думку прокурора, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів передачі в оренду саме вказаних машин; при проведенні перевірки таких документів водіями предявлено не було, за результатами розгляду відповідачем приписів щодо усунення порушень саме ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» вжив заходи дисциплінарного стягнення до власних водіїв. Оскільки надані відповідачем примірники договорів оренди транспортних засобів від 12.06.2017 та 19.07.2017 не містять ідентифікуючих ознак переданих в оренду автомобілів і викликають у позивача сумнів у їх достовірності, це стало предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000210. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд позов задовольнити.

22.10.2018 від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» перевіривши розрахунок плати, здійснений позивачем, підтверджує правильність нарахування плати за проїзд від 14.08.2017 та 04.10.2017 у сумі 748,44 євро, зазначає, що ненадання водіями договорів оренди транспортного засобу є порушенням постанови КМУ №270 від 25.02.2009 та звертає увагу суду, що під час проведення перевірки водіями було предявлено лише свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником яких є відповідач, відповідно всі документи за результатами перевірки складено на підставі наданих водієм документів відносно відповідача, що, на думку останнього, є порушенням ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

У вказаному Положенні, законодавець не врегулював питання щодо стягнення з субєкта господарювання нарахованої, але добровільно не сплаченої плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а саме: не надав Державній службі України з безпеки на транспорті повноважень на звернення до суду з даного питання, отже, Державна служба України з безпеки на транспорті не може здійснювати процесуальні права позивача, які йому не надані, тобто не має процесуальної дієздатності для подання зазначеної позовної заяви.

Враховуючи викладене, в інтересах держави прокурор звертається як самостійний позивач. В даному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Звертаючись до суду з даною позовною заявою заступник прокурора Чернігівської області виходить з того, що внаслідок несплати відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом порушуються економічні інтереси держави в частині ненадходження коштів до Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, суд не приймає заперечень відповідача з приводу відсутності у прокурора повноважень самостійно звертатись з позовною заявою у спірних правовідносинах.

На підставі вказаних доводів прокурором заявлено вимогу про стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 22 639, 18 грн, що еквівалентно сумі 748,44 євро.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні та ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (надалі - Порядок).

Відповідно до положень пп. 3, 4, 6 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку).

Частиною другою ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно з положеннями ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством; у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

14.08.2017 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в результаті якої складено акт №010098 від 14.08.2017 перевірки автомобіля FORD CARGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, документи предявлені для перевірки: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія; дорожній лист та ліцензійну картку для перевірки не предявлено. Актом встановлено, що водій ОСОБА_3 порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь на 65,6%.

Також, 14.08.2017 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки FORD, модель CARGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, за результатами якого складено акт № 0002483 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 14.08.2017, довідку до акту № 0002483 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.08.2017, в яких зафіксовано перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження.

На підставі вище вказаних документів складено розрахунок № 0002483 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0002483 від 14.08.2017, згідно якого за перевищення нормативних параметрів відповідач повинен сплатити кошти в сумі 737,10 євро.

Крім того, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 04.10.2017 проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом в результаті якої складено акт №010455 від 04.10.2017 перевірки автомобіля Камаз 54115, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4, документи предявлені для перевірки: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія; дорожній лист та ліцензійну картку для перевірки не предявлено. Актом встановлено, що при перевезенні вантажу згідно ТТН №30493 від 04.10.2017 вантажовідправник ПАТ «Будіндустрія», вантажоодержувач: ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» у водія відсутні документи, передбачені ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України виданий компетентними уповноваженими органами (перевищення вагових обмежень складає 11,87%).

Також 04.10.2017 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки Камаз, модель 54115, реєстраційний номер НОМЕР_2, з причіпом FLOR СВ9858ХТ, що належить відповідачу, за результатами якого складено акт № 0020506 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 04.10.2017 та довідку №000015004 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 04.10.2017, в яких зафіксовано перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження.

На підставі вказаних документів складено розрахунок № 0020506 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0020506 від 04.10.2017, згідно якого за перевищення нормативних параметрів відповідач повинен сплатити кошти в сумі 11,34 євро.

Згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС України, а також регіональної автоматизованої інформаційно-пошукової системи Чернігівської області власником автомобіля FORD CARGO реєстраційний номер СВ 9441ВН та автомобіля Камаз 54115, реєстраційний номер СВ 4797АЕ є ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК».

Факт перевищення вказаними транспортними засобами нормативних вагових параметрів 14.08.2017 та 04.10.2017 відповідачем не заперечується.

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 зазначених Правил).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно пункту 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками, виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (пункти 26, 27, 31-1 Порядку).

З аналізу викладених норм слідує, що у разі несплати автомобільним перевізником обов'язкового платежу, останній підлягає стягненню з нього в примусовому порядку в національній валюті до державного бюджету.

Сума плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до розрахунків від 14.08.2017 та від 04.10.2017 становить 22 639,18 грн, що еквівалентно сумі 748,44 євро.

Заперечуючи проти позовних вимог, ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» на підтвердження відсутності факту порушення вимог Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил дорожнього руху надано договір оренди транспортного засобу від 12.06.2017, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідач зобов'язується передати ТОВ «Чернігівське РСУ» в тимчасове платне володіння та користування вантажний автомобіль самоскид марки FORD CARGO 3536D, 2016 року випуску, білого кольору, на строк до 14.09.2018, а також зобов'язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а ТОВ «Чернігівське РСУ» зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль під керуванням екіпажу (водія) відповідача і зобов'язується сплачувати останньому орендну плату (пп. 1.1, 1.2 договору).

Пунктом 6.3 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення ТОВ «Чернігівське РСУ» вимог чинного законодавства у процесі використання орендованого автомобіля, у тому числі, але не виключно здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії, здійснення господарської діяльності, що заборонена чинним законодавством України на її території, порушення правил охорони праці, правил технічної безпеки, правил дорожнього руху, ТОВ «Чернігівське РСУ» (Орендар) несе повну відповідальність, встановлену чинними нормативними актами.

На виконання договору автомобіль самоскид марки FORD CARGO 3536D, 2016 року випуску, білого кольору, передано за актом приймання-передачі від 12.06.2017.

22.07.2017 додатковою угодою сторони погодили нову редакцію п. 1.2. договору оренди транспортного засобу від 12.06.2017, відповідно до якого предметом договору є вантажний автомобіль самоскид марки FORD CARGO 3536D, 2016 року випуску білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1.

19.07.2017 між відповідачем (Орендодавець) та ТОВ «Чернігівське РСУ» (Орендар), укладено договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, відповідач зобов'язується передати ТОВ «Чернігівське РСУ» в тимчасове платне володіння та користування вантажний автомобіль тягач марки Камаз 54115-010-16, 2007 року випуску білого кольору, на строк до 19.07.2018, а також зобов'язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а ТОВ «Чернігівське РСУ» зобов'язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль під керуванням екіпажу (водія) відповідача і зобов'язується сплачувати останньому орендну плату (пп. 1.1, 1.2 договору).

Пунктом 6.3 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення ТОВ «Чернігівське РСУ» вимог чинного законодавства у процесі використання орендованого автомобіля, у тому числі, але не виключно здійснення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії, здійснення господарської діяльності, що заборонена чинним законодавством України на її території, порушення правил охорони праці, правил технічної безпеки, правил дорожнього руху, ТОВ «Чернігівське РСУ» (Орендар) несе повну відповідальність, встановлену чинними нормативними актами.

На виконання договору автомобіль вантажний автомобіль тягач марки Камаз 54115-010-16, 2007 року випуску білого кольору, передано за актом приймання-передачі від 19.07.2017.

22.07.2017 додатковою угодою сторони погодили нову редакцію п. 1.2. договору оренди транспортного засобу від 19.07.2017, відповідно до якого предметом договору є вантажний автомобіль тягач марки Камаз 54115-010-16, 2007 року випуску білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Проведення досудового розслідування з підстав наявності сумнівів у достовірності таких договорів оренди транспортних засобів в межах кримінального провадження не має як наслідок автоматичне визнання недійсними таких договорів. Інших доказів дострокового розірвання, припинення, визнання судом недійсними договорів оренди транспортних засобів від 12.06.2017 та від 19.07.2017 позивачем суду не надано.

Окрім того, ст. 805 Цивільного кодексу України передбачено особливості найму транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує. Положеннями вказаної статті визначено, що управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець. Екіпаж транспортного засобу зобов'язаний відмовитися від виконання розпоряджень наймача, якщо вони суперечать умовам договору найму, умовам використання транспортного засобу, а також якщо вони можуть бути небезпечними для екіпажу, транспортного засобу, прав інших осіб.

Виходячи з вищевикладеного, отримання відповідачем припису № СВ0240185 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно перевищення вагових обмежень на здвоєну вісь та вжиття ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» відповідних заходів реагування останнім щодо водіїв які є його працівниками, не є доказом причетності відповідача до вказаних порушень. В той же час, водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в порядку ч.2. ст. 805 Цивільного кодексу України здійснюючи експлуатацію транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем були зобов'язані відмовитися від виконання розпоряджень наймача, щодо перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження та без повного комплекту документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Тобто відмовитися, від виконання розпоряджень ТОВ «Чернігівське РСУ» як таких, що суперечать умовам договору найму, умовам використання транспортного засобу, як таких, що можуть бути небезпечними для екіпажу, транспортного засобу, прав інших осіб.

Враховуючи порушення іншим , ніж відповідач, орендарем та перевізником Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що передбачають наявність саме у перевізника дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, а також вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині забезпечення перевізником екіпажу транспортного засобу необхідними для здійснення такого перевезення документами, які виключають можливість стягнення на підставі розрахунків плати за проїзд з відповідача і таке стягнення має застосовуватись саме до перевізника.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Дочірнього підприємства «Укрсівербуд» Закритого акціонерного товариства «ДСК» плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 22 639, 18 грн (еквівалент сумі 748,44 євро), задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного судом не приймаються доводи прокурора та третьої особи щодо покладення відповідальності на відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в разі відмови у позові повністю, судові витрати та витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-241, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/