ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Справа№ 910/10722/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №434/07 від 14.09.2018 (вх. №09.1-04.1/280/18 від 17.10.2018) Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018

у справі № 910/10722/18 (суддя - Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-Щит»

про стягнення 8 239 094,91 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Печерський П.М. довіреність № б/н від 23.05.18

від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-Щит» про стягнення 8 239 094,91 грн заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 28.12.2011 №04кл/122/1070/юр, укладеного Товариством і Банком.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 відмовлено у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву повернуто Публічному акціонерному товариству «Фортуна-Банк».

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд відмовив в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки заявником не наведено та не підтверджено наявність умов для відстрочення сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір». При цьому, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у зв'язку із несплатою судового збору у встановленому законом розмірі, Господарським судом міста Києва, на підставі приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, повернуто позовну заяву Публічному акціонерному товариству «Фортуна-Банк».

Не погодившись з даною ухвалою, позивач - Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк», 17.09.2018 подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №434/07 від 14.09.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/10722/18, справу №910/10722/18 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує на те, що положення статей Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи, у зв'язку з цим суд в кожному конкретному випадку повинен встановити можливість особи сплатити судовий збір на підставі представлених доказів. Наведеного судом першої інстанції, за доводами позивача, зроблено не було. Також, позивач стверджує, що визначений у статті 8 Закону України «Про судовий збір» перелік підстав для відстрочки або розстрочки сплати судового збору не є вичерпний, а тому, на переконання скаржника, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що названою нормою закону не передбачено можливості відстрочення судового збору для юридичних осіб. Крім того, позивач зазначає, що перебування банку на стадії ліквідації та відсутності будь-кого прибутку у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії позбавляє його можливості оплатити судовий збір, а відмова у відстроченні сплати судового збору унеможливлює захист порушеного права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 колегією суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів Пономаренка Є.Ю., Дідиченко М.А. поновлено ПАТ «Фортуна-Банк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у даній справі, відкрито апеляційне провадження у справі №910/10722/18. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Розгляд справи призначено на 23.10.2018.

До Київського апеляційного господарського суду від учасників справи відзивів не надходило.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №910/10722/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2018 апеляційна скарга №434/07 від 14.09.2018 (вх. №09.1-04.1/280/18 від 17.10.2018) Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 справу №910/10722/18 прийнято до провадження визначеним складом суду, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 14.11.2018. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а усім учасникам справи - клопотань, заяв, письмових пояснень.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники відповідача в судове засідання 14.11.2018 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення 24.10.2018 поштової кореспонденції. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання відповідачем не повідомлялось.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином про здійснення перегляду справи в апеляційному порядку.

Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 скасувати, а справу повернути до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон-Щит» про стягнення 8 239 094,91 грн. Одночасно позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору , яка мотивована ліквідацією банку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 відмовлено в задоволенні вищенаведеної заяви, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» залишено без руху на підставі присів ст. 174 ГПК України та надано процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

03.09.2018 Публічним акціонерним товариством «Фортуна-Банк» подано повторно заяву про відстрочення сплати судового збору, в якій позивач просив, на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Вказана заява обґрунтована тим, що у зв'язку із відкликанням банківської ліцензії позивач позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток, що свідчить про скрутне фінансове становище.

Відмовляючи у задоволенні повторно заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не надано документального підтвердження відсутності грошових коштів для сплати судового збору, а також не підтверджено наявності умов для відстрочення сплати судового збору, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Суд апеляційної інстанції погоджується з вищевикладеними висновками Господарського суду міста Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції після 15.12.2017, яка діяла на момент звернення з клопотанням про відстрочення сплати судового збору) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Правовий аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Тобто відстрочка сплати судового збору, згідно приписів ст. 8 Закону, обумовлюється не лише єдиною підставою майнового стану заявника. Вищенаведена норма закону розширеному тлумаченню не підлягає, а тому доводи апелянта про те, що перелік підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору не є вичерпним відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Таким чином, за відсутності умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд міг би, зокрема, відстрочити сплату судового збору ПАТ «Фортуна-Банк», Господарський суд міста Києва правомірно відхилив клопотання позивача.

Водночас, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом підставно було зазначено про те, що ліквідація банку та відкликання ліцензії не є належним доказом відсутності грошових коштів для сплати судового збору.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліки позовної заяви, оскільки клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилено, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини щодо питання тлумачення і застосування пункту 1 статті 6 Конвенції, судова колегія відхиляє доводи апелянта стосовно встановлення йому перешкод для захисту порушеного права. Адже сплата судового збору за подання апеляційної скарги передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» та не може вважатися обмеженням доступу до суду. Наведена правова позиція підтверджується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі".

До того ж, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів та узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2018, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 174, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/10722/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/10722/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/10722/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 15.11.2018