ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 Справа №914/1575/18

Господарський суд Львівської області в особі судді Пазичева В.М., розглянувши позовні матеріали

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман тревел, м.Львів;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Міжнародний аеропорт Львів імені ОСОБА_1, м. Львів

про: розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 07.11.2017 року № 143 та стягнення заборгованості.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 18-11-00016 від 02.01.18 року.

від відповідача: не зявився.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 дов. № 11 від 05.02.2018 року.

Суд встановив: 21.08.2018 року за вх. № 1667 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман тревел про розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 07.11.2017 року № 143 та стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.08.2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 06.09.2018 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.09.2018 року, підготовче засідання відкладено на 09.10.2018 року, у звязку із відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 року, підготовче засідання відкладено на 16.10.2018 року, у звязку із відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.10.2018 року, підготовче засідання відкладено на 25.10.2018 року, у звязку із відсутністю представника відповідача та третьої особи. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.10.2018 року, підготовче засідання відкладено на 30.10.2018 року, у звязку із відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2018 року, підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 08.11.2018 року.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.08.2018 року, про відкладення підготовчого засідання від 06.09.2018 року, від 09.10.2018 року, від 16.10.2018 року, від 25.10.2018 року, від 30.10.2018 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

06.09.2018 р. за вх. № 32774/18 представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

09.10.2018 р. за вх. № 2648/18 представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство Міжнародний аеропорт Львів імені ОСОБА_1 (аеропорт ЦА, м. Львів, 79000, ).

16.10.2018 р. за вх. № 38917/18 представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

16.10.2018 р. за вх. № 2722/18 представник позивача подав клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

25.10.2018 р. за вх. № 2811/18 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить: 1. Прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог у справі № 914/1575/18. 2. Стягнути з ТзОВ Талісман тревел основну суму боргу 6332,36 грн. пеню 378,99 грн. та штраф 633,24 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області. 3. Розірвати договір оренди від 07.11.2017 року № 143, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ТзОВ Талісман тревел.

29.10.2018 р. за вх. № 41170/18 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.08.2018 року, про відкладення підготовчого засідання від 06.09.2018року, від 09.10.2018 року, від 16.10.2018 року,від 25.10.2018 року, від 30.10.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обовязковою.

Третя особа вимог ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 09.10.2018 року, від 16.10.2018 року, від 25.10.2018 року, від 30.10.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечила.

25.10.2018 р. за вх. № 40567/18 представник третьої особи подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

29.10.2018 р. за вх. № 41157/18 представник третьої особи подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Відповідно до ст. 240 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 08.11.2018 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Позивач у позовній заяві зазначає, що 07.11.2017 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженого відповідальністю "Талісман тревел" (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 143 (далі - Договір).

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (ст. 10) до істотних умов договору оренди віднесено орендну плату, з урахуванням її індексації.

Згідно з п. 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пуектом 5.3 Договору визначено, що одним із обов'язків Орендаря є сплата орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 70% - до Державного бюджету;

- 30% - на рахунок балансоутримувача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заборгованість по орендній платі станом на 17.08.2018 р. становить 4150,13 грн.

Згідно з п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 Договору співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, нарахована пеня в сумі 135,12 грн.

Враховуючи, що станом на 17.08.2018 р. заборгованість по сплаті орендної плати становить загалом більше, ніж три місяці, згідно з п. 3.8 Договору, Регіональним відділенням нарахований штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що становить 415,01 грн.

Згідно п. 9.3 Договору, спори, які виникають за цим договором або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 9.3 Договору оренди від 07.11.2017 р. № 143, спори, які виникають за цим договором або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Позивач наголошує, що згідно з Договором (п. 10.9.), у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Балансоутримувачем акта приймання - передавання, один примірник якого протягом трьох днів Орендарем скеровується Орендодавцю. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10. Договору).

Крім цього, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла іякі очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. З ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 15 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України 15.05.2012 р. № 678 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2012 р. за № 935/21247, регіональне відділення утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Структуру, штатний розпис та кошторис регіонального відділення затверджує Голова Фонду.

Відповідач вимог суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

Третя особа у своїх поясненнях зазначає, що 07 листопада 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (надалі - Орендодавець) і ТОВ «Талісман тревел» було укладено Договір оренди нерухомого майна № 143/ОД/2017/11/07/1 (надалі - Договір).

На підставі даного Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення площею 4,0 кв.м., що розташоване на першому поверсі у будівлі під літерою «Б-3» новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт «Львів», що знаходиться за адресою: м Львів, вул. Любінська,168 та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1» (надалі - Балансоутримувач).

Комісією з врегулювання орендних відносин ДП «МА «Львів» ОСОБА_4 ОСОБА_1» щодо нерухомого та окремого індивідуально визначеного майна, яке знаходиться на балансі ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» та розгляду питання, щодо дотримання умов договору оренди державного нерухомого майна № 143/ОД/2017/11/07/1 від 07.11.2017 р. проведено огляд у будівлі під літерою «Б-3» новий аеровокзал ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» та виявлено, що згідно договору оренди державного нерухомого майна № 143/ОД/2017/11/07/1 від 07.11.2017 р., укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ по Львівській області - (позивачем по справі) та ТзОВ «Талісман тревел» - (Відповідачем по справі) орендар фактично не використовує об'єкт оренди відповідно до умов договору.

Даний факт зафіксовано в Протоколі № 7 від 10.08.2018 р. та складено Акт № 395 від 10.08.2018 р., яким встановлено факт порушення п. 5.1. Договору оренди № 143/ОД/2017/11/07/4 від 07.11.2017 р. (фактичне невикористання об'єкту оренди відповідно до умов Договору).

Відтак, враховуючи викладене «Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1» - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача по справі № 914/1575/18, підтримує позовні вимоги Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів до відповідача: ТзОВ «Талісман тревел», м. Львів про розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 07.11.2017 р. № 143 та стягнення заборгованості.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 2, ч. 3 ст. 18, ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України Про оренду державного та комунального майна, об'єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч. 7 ст. 180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно приписів частини третьої статті 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 773 ЦК України, якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Приписами ч. 1 ст. 782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту договір найму припиняється.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Про невиконання зобов'язання можна говорити, якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов'язання, тобто не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо, або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов'язання мають утримуватися. Другим випадком порушення зобов'язання є його неналежне виконання тобто порушення умов, визначених змістом зобов'язання.

Так, підставою для розірвання договору є несплата орендної плати Відповідачем протягом шести місяців підряд, внаслідок чого Позивач позбавляється того, на що розраховував при укладенні Договору і йому завдається цим матеріальна шкода. Докази сплати орендної плати за вказаний період станом на час розгляду справи по суті Сторонами суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 22 ГК України, держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

В ході судового розгляду справи суд встановив, що 07.11.2017 р. між Ррегіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженого відповідальністю "Талісман тревел" (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна № 143 (далі - Договір).

На підставі даного Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення площею 4,0 кв.м., що розташоване на першому поверсі у будівлі під літерою «Б-3» новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт «Львів», що знаходиться за адресою: м Львів, вул. Любінська,168 та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1» (надалі - Балансоутримувач).

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (ст. 10) до істотних умов договору оренди віднесено орендну плату з урахуванням її індексації.

Згідно з п. 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що одним із обов'язків Орендаря є сплата орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Заборгованість відповідача по орендній платі станом на 17.08.2018 р. становить 4150,13 грн.

Згідно з п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 70% - до Державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: Одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача ГУДКСУ у Львівській обл. МФО 825014, № р/р 2002 (код 22080300);

- 30% - на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, нарахована пеня в сумі 135,12 грн.

Згідно з п. 3.8 Договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Враховуючи, що станом на 17.08.2018 р. заборгованість по сплаті орендної плати становить загалом більше, ніж три місяці, згідно з п. 3.8 Договору, Регіональним відділенням нарахований штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості, що становить 415,01 грн.

Відповідно до п. 9.3 Договору оренди від 07.11.2017 р. № 143, спори, які виникають за цим договором або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Крім того, Комісією з врегулювання орендних відносин ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» щодо нерухомого та окремого індивідуально визначеного майна, яке знаходиться на балансі ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» та розгляду питання, щодо дотримання умов договору оренди державного нерухомого майна № 143/ОД/2017/11/07/1 від 07.11.2017р., проведено огляд у будівлі під літерою «Б-3» новий аеровокзал ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького» та виявлено, що згідно договору оренди державного нерухомого майна № 143/ОД/2017/11/07/1 від 07.11.2017р., укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ по Львівській області - (позивачем по справі) та ТзОВ «Талісман тревел» - (відповідачем по справі) орендар фактично не використовує об'єкт оренди відповідно до умов договору.

Даний факт зафіксовано в Протоколі № 7 від 10.08.2018 р. та складено Акт № 395 від 10.08.2018 р., яким встановлено факт порушення п. 5.1. Договору оренди № 143/ОД/2017/11/07/4 від 07.11.2017 р. (фактичне невикористання об'єкту оренди відповідно до умов Договору).

Відтак, враховуючи викладене, «Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені ОСОБА_1» - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача по справі № 914/1575/18, підтримує позовні вимоги Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів до відповідача: ТзОВ «Талісман тревел», м. Львів про розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 07.11.2017 р. № 143 та стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунальною майна" зазначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та і інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У разі припинення договору найму, згідно з ст. 785 ЦК України, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з Договором (п.10.9.), у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Орендарем та Балансоутримувачем акта приймання - передавання, один примірник якого протягом трьох днів Орендарем скеровується Орендодавцю. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10. Договору).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла іякі очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. З ст. 124 ГПК України).

Відповідно до п. 15 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України 15.05.2012 р. № 678 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.06.2012 р. за № 935/21247, Регіональне відділення утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Структуру, штатний розпис та кошторис Регіонального відділення затверджує Голова Фонду.

25.10.2018 р. за вх. № 2811/18 представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить: 1. Прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог у справі № 914/1575/18. 2. Стягнути з ТзОВ Талісман тревел основну суму боргу 6332,36 грн. пеню 378,99 грн. та штраф 633,24 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області. 3. Розірвати договір оренди від 07.11.2017 року № 143, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ТзОВ Талісман тревел.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх збільшених позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман тревел про розірвання договору оренди нерухомого державного майна від 07.11.2017 року № 143 та стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 345 від 05.06.2018 року на суму 3524,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Збільшені позовні вимоги - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман тревел» (79018, м. Львів, вул. Антоновича, 20 оф. 2, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ; одержувач коштів: ГУК у м. Львів, код ЄДРПОУ одержувача: 38008294, банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998), рахунок № 3002, код рахунку 22080300) суму основного боргу в розмірі 6332 (шість тисяч триста тридцять дві) грн. 36 коп., 378 (триста сімдесят вісім) грн. 99 коп. пені та 633 (шістсот тридцять три) грн. 24 коп. штрафу.

3. Розірвати договір оренди від 07.11.2017 р. № 143, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Талісман тревел".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман тревел» (79018, м. Львів, вул. Антоновича, 20 оф. 2, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ; одержувач коштів: ГУК у Львів, обл../ м. Львів, код ЄДРПОУ одержувача: 38008294, банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998), рахунок №3002, код рахунку 22080300) суму судового збору в розмірі 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.11.2018 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.