ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Справа № 915/761/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.;

представника позивача: не з'явився;

представника відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В."

(01042, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд.19),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро"

(юр.адреса: 54000, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.143;

факт.адреса: 25011, м.Кропивницький, вул.Генерала Родимцева, буд.89),

про: стягнення заборгованості у сумі 20943897,38 грн, -

в с т а н о в и в:

20.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 18.07.2018, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" 20943897,38 грн заборгованості за Договором поставки №16112018 від 13.11.2017.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 13.11.2017 між сторонами було укладено Договір поставки №16112018, на виконання умов якого ним у період з 09.01.2018 по 07.03.2018 було поставлено відповідачу товар належної якості та в обумовленій кількості на загальну суму 104719486,90 грн. Відповідно до п.п.4.4.3, 4.5. вказаного договору відповідач мав сплатити до 31.05.2018 на користь позивача грошові кошти у сумі 20943897,38 грн (20% від вартості поставленого товару). Разом з тим, усупереч положенням п.4.4.3. та п.4.5. Договору відповідач не сплатив на користь позивача грошові кошти за отриманий товар. Позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання з оплати товару, які були визначені у Договорі та видаткових накладних. У зв'язку з наявністю заборгованості позивач направив на адресу відповідача претензію про погашення у добровільному порядку заборгованості за Договором поставки №16112018 від 13.11.2017 у розмірі 20943897,38 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "БАСФ Т.О.В.", що зазначений в Договорі, протягом 30 днів з моменту отримання цієї претензії. Вказану претензію відповідач проігнорував та заборгованість не погасив. Переговорний процес не призвів до позитивного вирішення питання щодо погашення заборгованості. Посилаючись на умови Договору поставки №16112018 від 13.11.2017, ст.193 ГК України та ст.ст.11, 16, 509, 530, 625, 692, 712 ЦК України позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 25.07.2018 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

20.08.2018 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.09.2018.

Ухвалою від 21.09.2018 суд задовольнив заяву ТОВ "БАСФ Т.О.В." б/н від 20.09.2018 про забезпечення позову.

21.09.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 11.10.2018.

Під час розгляду справи, представник позивача підтримав доводи, викладені у позові.

Представник позивача у судове засідання 11.10.2018 не з'явився.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзив на позов не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання ухвал суду від 20.08.2018 та 21.09.2018. В матеріалах справи містяться докази отримання зазначених вище ухвал відповідачем.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причин неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 11.10.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

13.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (покупець, відповідач у справі) було укладено Договір поставки №16112018 (надалі - Договір поставки), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити у встановлені договором строки продукцію групи компанії BASF, надалі - товар, визначений у відповідних видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а покупець - прийняти та оплатити поставлений товар.

У відповідності до п.2.1. Договору поставки, номенклатура, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість товару зазначаються у видаткових накладних, які вважаються специфікаціями у розумінні положень ст.266 Господарського кодексу України. Загальна кількість та вартість товару, що поставляється за даним договором визначається як сума кількості і вартості всіх поставлених партій товару за даним договором.

Відповідно до п.2.3. Договору поставки покупець бере на себе зобов'язання придбати та оплатити, а постачальник бере на себе зобов'язання поставити товар відповідно до номенклатури та за графіком на наступні 3 (три) Комерційні роки (далі - «Гарантований обсяг закупівлі товару»). Гарантований обсяг закупівлі товару є мінімальним обсягом товару, який постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується придбати та оплатити протягом відповідного Комерційного року. Цей обсяг не обмежує покупця від замовлень більшої кількості товару та не встановлює обмежень для подальших відвантажень товару. Для цілей цього договору «Комерційний рік» означає комерційний рік, який триває з 1 листопада календарного року, номер якого передує номеру вказаного комерційного року, по 31 жовтня календарного року, номер якого відповідає вказаному комерційному року.

Згідно до п.4.1. Договору поставки ціна товару встановлюється в гривні згідно Прайс-Листа постачальника (надалі - Прайс-Лист) i відображається у видаткових накладних на поставку товару. При цьому сторони досягли згоди про наступне:

4.1.1. Прайс-Лист підписується уповноваженою особою постачальника та скріплюється печаткою підприємства (Додаток №1).

4.1.2. Ціна товару в Прайс-Листі на момент підписання договору (згідно з Додатком №1) визначається із врахуванням наступного співвідношення: 1 (один) долар США дорівнює 26,90 гривень (двадцять шість грн дев'яносто копійок).

4.1.3. Постачальник може змінити співвідношення долару США до гривні, письмово або засобами електронної пошти повідомивши про це покупця.

4.1.4. При зміні співвідношення долару США до гривні постачальник має право відповідно змінити ціни на товари, зазначені в Прайс-Листі та затвердити новий Прайс-Лист з наступним повідомленням покупця електронною поштою без будь-якого додаткового узгодження сторонами.

4.1.5. Повідомлення у вигляді нової редакції Прайс-Листу з оновленою ціною товару та показником співвідношення долару США до гривні, що надалі береться за основу при наступних змінах курсу долару США до гривні, надсилається уповноваженою особою постачальника засобами електронної пошти уповноваженим особам покупця, визначеним в Додатку №6 до Договору, а оригінал нової редакції Прайс-Листу надсилається на поштову адресу покупця згідно п.9.2. даного договору.

Поставка наступних партій товару з дати направлення покупцю електронною поштою нового Прайс-Листа здійснюється за цінами відповідно до нової редакції Прайс-Листа (дія якого не поширюється на товар, поставка якого вже підтверджена постачальником згідно п.5.4. даного договору).

Пунктом 4.2. Договору поставки встановлено, що розрахунок покупцем за поставлену партію товару здійснюється в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п.4.3. Договору поставки визначено, що моментом переходу права власності на товар до покупця є дата виписки видаткової накладної на товар.

Згідно п.4.4. Договору поставки розрахунки покупця за партію товару здійснюється одним з наступних способів:

4.4.1. 100% передплати грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом трьох банківських днів з моменту виписки рахунку-фактури;

4.4.2. сплати 100% вартості поставленої партії товару не пізніше останнього календарного дня третього календарного місяця, який наступає за місяцем, в якому була проведена поставка товару (середньострокова відстрочка платежу), але в будь-якому випадку не пізніше 31 жовтня відповідно Комерційного року;

4.4.3. 100% відстрочка платежу з фіксованою датою остаточної оплати в залежності від періоду поставки протягом відповідного Комерційного року:

Період поставки (всі дати включно)20 % від вартості товару вказаної у видаткових накладних80 % від вартості товару, вказаної у видаткових накладних
01 листопада - 31 груднядо 31 березнядо 31 серпня
01 січня - 31 березнядо 31 травнядо 31 жовтня
01 квітня - 30 червнядо 31 липнядо 31 жовтня
01 липня - 31 жовтнядо 31 жовтнядо 31 жовтня

У відповідності до п.5.5. Договору поставки після отримання товару покупець протягом трьох днів зобов'язаний підписати, скріпити печаткою та направити на адресу постачальника видаткову накладну та довіреність на отримання товару (у рази, якщо приймання товару проводилося особою на підставі довіреності). Одночасно з оригіналом видаткової накладної покупець направляє постачальнику оригінал заявки, оформленої у відповідності до п.5.3. договору.

Згідно п.6.1. Договору поставки товар вважається прийнятим за кількістю та якістю (цілісність упаковки та інші видимі дефекти) відповідно до товарно-транспортних документів: видаткової накладної та товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п.6.4. Договору поставки, якщо виявлено невідповідність якості поставленого товару згідно представленому постачальником документу про якість, покупець має право направити постачальнику акт про ці недоліки (складений відповідно до зразку в Додатку №2) протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з моменту поставки товару.

У відповідності до п.10.1. Договору поставки визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Сторони можуть за допомогою Додаткової угоди продовжити термін дії договору на певний строк.

На підставі Договору поставки позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 104719486,90 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № від 09.01.2018 на суму 23832800,64 грн;

- видаткова накладна № від 09.01.2018 на суму 10436317,14 грн;

- видаткова накладна № від 16.01.2018 на суму 4694616,00 грн;

- видаткова накладна № від 24.01.2018 на суму 401842,08 грн;

- видаткова накладна № від 01.02.2018 на суму 15455784,96 грн;

- видаткова накладна № від 01.02.2018 на суму 1749116,16 грн;

- видаткова накладна № від 01.02.2018 на суму 5650508,16 грн;

- видаткова накладна № від 07.02.2018 на суму 14115510,96 грн;

- видаткова накладна № від 16.02.2018 на суму 1205333,28 грн;

- видаткова накладна № від 20.02.2018 на суму 894132,00 грн;

- видаткова накладна № від 26.02.2018 на суму 530112,00 грн;

- видаткова накладна № від 07.03.2018 на суму 25753413,52 грн.

Видаткові накладні підписано та скріплено печатками сторін.

В підтвердження того, що позивач поставив відповідачу товар, позивачем надано товарно-транспортні накладні, які містять підписи уповноважених осіб та печатки відповідача (а.с.151-165).

Факт отримання товару на вище зазначену суму відповідачем не заперечується. Претензій щодо якості поставлених товарів на адресу позивача від відповідача не надходило.

На виконання умов Договору поставки позивачем були виставленні відповідачу відповідні рахунки-фактури, а саме:

- рахунок-фактура № від 03.01.2018 на суму 23832800,64 грн;

- рахунок-фактура № від 03.01.2018 на суму 10436317,14 грн;

- рахунок-фактура № від 15.01.2018 на суму 4694616,00 грн;

- рахунок-фактура № від 23.01.2018 на суму 401842,08 грн;

- рахунок-фактура № від 01.02.2018 на суму 15455784,96 грн;

- рахунок-фактура № від 01.02.2018 на суму 1749116,16 грн;

- рахунок-фактура № від 01.02.2018 на суму 5650508,16 грн;

- рахунок-фактура № від 05.02.2018 на суму 14115510,96 грн;

- рахунок-фактура № від 14.02.2018 на суму 1205333,28 грн;

- рахунок-фактура № від 19.02.2018 на суму 894132,00 грн;

- рахунок-фактура № від 23.02.2018 на суму 530112,00 грн;

- рахунок-фактура № від 05.03.2018 на суму 25753413,52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем у період з 09.01.2018 по 07.03.2018 поставлено відповідачу товар належної якості та в обумовленій кількості на загальну суму 104719486,90 грн.

Відповідно до п.п.4.4.3. та п.4.5. Договору поставки відповідач мав сплатити до 31.05.2018 на користь позивача грошові кошти у сумі 20943897,38 грн (104719486,90 грн х 20%).

08.06.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію №1042 від 05.06.2018 (а.с.97-98), в якій вимагає протягом 30 днів з моменту отримання цієї претензії у добровільному порядку погасити заборгованість ТОВ "Імперія-Агро" перед ТОВ "БАСФ Т.О.В." за Договору поставки №16112018 від 13.11.2017 у розмірі 20943897,38 грн, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "БАСФ Т.О.В.", що зазначений в договорі. В матеріалах справи містяться докази направлення та отримання вказаної претензії відповідачем (а.с.99).

В свою чергу відповідачем надано відповідь на претензію №716 від 27.06.2018, в якій він зазначив, що стосовно сплати грошових коштів він не заперечує, але в силу неприємностей, на даний момент підприємство відповідача знаходиться в скрутному фінансовому становищі, а з 27 квітня поточного року на грошові кошти ТОВ "Імперія-Агро" накладено арешт, в зв'язку з чим, всі розрахункові рахунки товариства - заблоковано, а тому, на сьогоднішній день відповідач може здійснювати розрахунки лише за бюджетними зобов'язаннями (а.с.100).

Оскільки, у визначений у вимозі термін відповідач заборгованість у розмірі 20943897,38 грн не повернув, позивач звернувся до суду з позовом.

Отже, загальна сума прострочення відповідачем оплати за поставлений йому товар склала 20943897,38 грн, що стало підставою звернення позивача до суду.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів оплати заборгованості за поставлений йому товар на загальну суму 20943897,38 грн.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України).

Частинами 1, 2 ст.180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання щодо оплати за поставлений йому товар, відповідач, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують належне виконання позивачем зобов'язань з поставки товару, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 20943897,38 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (юр.адреса: 54000, м.Миколаїв, вул.Велика Морська, буд.143, ; факт.адреса: 25011, м.Кропивницький, вул.Генерала Родимцева, буд.89) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСФ Т.О.В." (юр.адреса: 01042, м.Київ, бульвар Дружби Народів, буд.19, код ЄДРПОУ 200687,38 грн (двадцять мільйонів дев'ятсот сорок три тисячі вісімсот дев'яносто сім грн 38 коп.) та 314158,46 грн (триста чотирнадцять тисяч сто п'ятдесят вісім грн 46 коп) судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 22.10.2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва