ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/2455/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О. О., розглянувши заяву Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» (62466, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Горького, буд.1, код 39402730) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Миру, буд. 17А, оф. 4А, код 39436796) 8692,50 боргу,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Харківської районної ради «Комуненерго» звернулось до господарського суду Київської області з заявою № 1355/17 від 01.11.2018 р. про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» 8692,50 боргу, сплаченого заявником платіжним дорученням № 1123 від 28.04.2017 р. по рахунку-фактурі № СФ-0010918 за договором № ДГ-0000003 від 10.01.2017 р. на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ).

За змістом ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з п. 1.1 договору № ДГ-0000003 від 10.01.2017 р. на відпуск паливно-мастильних матеріалів, в порядку та на умовах визначених цим договором, постачальник зобовязується організувати та забезпечити заправку паливно-мастильними матеріалами автотранспорту покупця, а КП «Комуненерго» зобовязується прийняти та оплачувати відпущенні паливно-мастильні матеріали за кодом ДК 021:20-0 Нафтовий газ скраплений.

Таким чином, боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» за вказаним договором має зобовязання з організації та забезпечення заправки паливно-мастильними матеріалами заявника.

Вказане свідчить про те, що грошового зобовязання за договором № ДГ-0000003 від 10.01.2017 р. на відпуск паливно-мастильних матеріалів у боржника за умовами договору немає.

Отже, вимоги заявника про стягнення боргу у сумі 8692,50 боргу, сплаченого ним платіжним дорученням № 1123 від 28.04.2017 р. по рахунку-фактурі № СФ-0010918 за договором № ДГ-0000003 від 10.01.2017 р. не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором № ДГ-0000003 від 10.01.2017 р. на відпуск паливно-мастильних матеріалів, оскільки у боржника за договором відсутнє грошове зобов'язання.

Наведене свідчить про те, що вимоги, з якими заявник звернувся до суду, не відповідають вимогам, за якими може бути виданий судовий наказ.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного у письмовій формі (у тому числі електронній) формі, за якими предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до частин 1-5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, заява про видачу судового наказу підписана виконуючим обвязки директора Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» - ОСОБА_1, а додатки до даної заяви завірені частково юрисконсультом ОСОБА_2 та частково головним бухгалтером ОСОБА_3, однак заявником не додано до матеріалів справи довіреністей, які б підтверджували повноваження юрисконсульта ОСОБА_2 та головного бухгалтера ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред'явлено вимогу про стягнення коштів та інші документи, які додані заявником в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, не засвідчені належним чином в порядку, передбаченому законодавством.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 -6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Харківської районної ради «Комуненерго» (62466, Харківська область, Харківський район, смт. Хорошеве, вул. Горького, буд. 1, код 39402730) у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» (08702, Київська обл., м. Обухів, вул. Миру, буд. 17А, оф. 4А, код 39436796) 8692,50 боргу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева