РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2018Справа № 910/11099/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (м. Київ)

До Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (м. Київ)

Про стягнення 28.902,33 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 29.225,43 грн., з яких: 28.902,33 грн. основного боргу та 323,10 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовано невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором постачання № 1156/ДМТЗ-17 від 18.10.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.18. відкрито провадження у справі № 910/11099/18, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Крім того, означеною ухвалою суду визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Позивачем подано заяву, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" відмовляється від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 323,10 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.18. прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" від позову в частині вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 323,10 грн. 3% річних; провадження у справі № 910/11099/18 в частині вимог про стягнення 323,10 грн. 3% річних закрито. Крім того, судом встановлено, що оскільки за подання даної позовної заяви майнового характеру про стягнення 29.225,43 позивачем у відповідності до Закону України «Про судовий збір» було сплачено 1762,00 грн. (судовий збір у мінімальному розмірі), а суд дійшов висновку про закриття провадження в даній справі в частині, і провадження у справі № 910/11099/18 триває щодо вимог позивача до відповідача про стягнення 28.902,33 грн. (вимогу майнового характеру, за яку належний до сплати судовий збір становить 1762,00 грн.), то суд здійснить розподіл судових втрат за результатами розгляду справи № 910/11099/18 по суті.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

При цьому судом встановлено, що відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження в даній справі, направлену на адресу, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вручено 06.09.18 у відповідності до рекомендованого повідомлення № 340.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910//11099/18.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

18.10.17. між відповідачем (Покупець) та позивачем (Постачальник) було укладено Договір постачання № 1156/ДМТЗ-17 (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Постачальник зобов'язується поставити Покупцю товар , зазначений в Специфікації, а Покупець прийняти і оплатити такий товар, код ДК 021:2015:31440 Автомобільні акумулятори (далі - Товар), в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі Специфікацією (таблиця, вкладена в п. 1.1 Договору).

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 10.1 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 28.12.17. до Договору) з дня підписання його обома сторонами і діє до 31.06.18. включно, а частині проведення розрахунків до повного їх виконання.

Сума Договору становить 907.657,44 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору).

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з постачання товару.

За своїм змістом та правовою природою Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.1 Договору строк поставки Товару - протягом 10 календарних днів після отримання замовлення Постачальником електронною поштою. Поставка Товару буде виконуватись на умовах DDP згідно з Правилами ІНКОТЕРМС у редакції 2000 року, вантажоодержувач СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго», місце поставки м. Київ, проспект Степана Бандери, 14б (п. 5.2 Договору).

Пунктами 5.3 - 5.5 Договору сторони погодили, що транспортні послуги по поставці товару входять у ціну Товару. Товар вважається поставленим Покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки Товару0. право власності на Товар, усі ризики втрати або пошкодження Товару переходять від Постачальника до Покупця з дати поставки Товару.

У відповідності до підписаних сторонами накладних № П084084 від 01.02.18. на суму 7.006,64 грн. та № П084531 від 22.02.18. на суму 23.974,62 грн., позивач поставив. а відповідач прийняв (Довіреність № 17090109 від 01.09.17. наявна в матеріалах справи) Товар за Договором на загальну суму 30.981,26 грн.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо поставки Товару відповідачу докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов'язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Жодних заперечень з приводу отримання Товару, його якості, кількості відповідачем суду надано не було.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача, як Покупця за Договором, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання Постачальником прийнятих за Договором зобов'язань з передання Товару на суму 30.981,26 грн.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені позивачем накладні є належним доказом передачі Товару відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов'язань з поставки Товару на суму 30.981,26 грн. в межах Договору здійснено належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого йому Товару протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 Договору.

Враховуючи дати поставки Товару за вказаними вище накладними та враховуючи пункт 4.1 Договору, строк оплати Товару на суму 30.981,26 грн. є таким, що настав.

В пункті 4.7 Договору сторони дійшли згоди датою оплати Товару вважати дату списання грошових коштів з поточного банківського рахунку Покупця.

У відповідності до довідки № 2196/ІІІ від 15.08.18. акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», на поточний рахунок позивача № 0082 у гривні було надходження коштів від контрагента ПАТ «Київенерго» за наступним платіжним документом: № від 14.02.18. на суму 2078,33 грн. з призначенням платежу про сплату за акумулятори за договором № 1156/ДМТЗ-17 від 18.10.17.

При цьому, згідно з розділом 13 Договором банківськими реквізитами Постачальника вказано саме поточний рахунок № 0082 в АТ «МІБ».

Неоплаченими відповідачем залишились грошові кошти в сумі 28.902,93 грн.

Позивач направляв відповідачу претензію № 20 від 07.06.18. з проханням сплатити грошові кошти за Товар в сумі 28.902,93 грн., у відповідь на яку відповідач направив лист № 63/4-3090 від 18.06.18. з вибаченнями за затримку виконання договірних зобов'язань та запевненням. що взяті на себе за Договором зобов'язання Покупцем будуть виконані в повному обсязі.

Однак, станом не день прийняття даного рішення доказів оплати відповідачем позивачу 28.902,93 грн. сторонами до матеріалів справи не подано.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, відповідачем, Товар, отриманий на підставі Договору, оплачено було не в повному обсязі, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 28.902,93 грн.

Проте, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 28.902,33 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 28.902,33 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 4, 13, 74, 76-80, 129, ч. 9 ст. 165, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б. 31; ідентифікаційний код 0013305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (02088, м. Київ, вул. Першого Травня,1-а; ідентифікаційний код 30722204) 28.902 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот дві) грн. 33 коп. основного боргу та 1.762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко