ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 Справа № 917/935/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянуши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради

про стягнення 147 827,73 грн.

За участю представників: від позивача: Лещенко Г.М., від відповідача: Сиротенко В.В.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради про стягнення 147 827,73 грн. боргу, у тому числі: 64740,15грн. - пені за несвоєчасну оплату, 77375,21 грн. - пені за передоплату активної електроенергії, 5712,37 грн. - 3% річних, згідно договору про постачання електричної енергії №0334 від 02.09.2011р., а також судові витрати. (а.с.10,72).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснював розрахунки за договором.

Відповідач у відзиві (вхід. №9046 від 28,09.2018р.) посилається на те, що за п.6.6. «Правил користування електричною енергією» для суб»єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних полуг, передбачений порядок розрахунків за спожиту електричну енергію шляхом проведення одноразової повної оплати за фактичними показами засобів обліку електричної енергії на початку періолу, наступного за розрахунковим, а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій.

Відповідач у відзиві (вхід. №9046 від 28,09.2018р.) прохає зменшити розір пені на 50 %.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. №10100 від 30.10.2018р.) посилається на те, що за п.6.6. «Правил користування електричною енергією» передбачено також те, що установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т.М. (а.с.1).

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За ухвалою господарського суду від 07.08.2018р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Тобто справи, у яких ціна позову не перевищує 176200,00 грн.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За ухвалою від 06.09.2018р. суд призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на підставі частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 07.09.2018р.

В судовому засіданні від 04.10.2018р. суд оголосив перерву в розгляді справи на 23.10.2018р. (т. 2, а.с.4).

Ухвалою від 23.10.2018р. суд оголосив перерву в розгляді справи на 12.11.2018р.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та заслухані пояснення представників сторін.

В судовому засіданні 12.11.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (позивачем) та Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради укладено договір на постачання електричної енергії № 0334 від 02.09.2011р.. з невід"ємними додатками до них (далі - Договір); ( а.с.15-18).

Відповідно до Договору та додатків до нього позивач (постачальник) зобов'язався продавати електричну енергію, а відповідач (споживач) в свою чергу зобов'язався оплатити постачальнику електричну енергію її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.9.4. Договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011р. Договорі вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Сторони доказів розірвання договору не надали, отже договір є чинним.

Згідно п. 2.3.3 Договору відповідач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

В п. 4 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору визначено, що обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, визначається підтверджується Актом про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії.

Згідно п. 2 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору здійснюються споживачем платіжними дорученнями на поточний рахунок у строки: 20% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до 26 числа місяця, що передує розрахунковому. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку . Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг електричної енергії, заявлений на поточний розрахунковий період та на (а.с.31).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу впродовж березня 2018- травня 2018р. активну електричну енергію на загальну суму 11386011,33 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами приймання-передачі електричної енергії від 31.03.2018р., від 30.04.2018р., від 31.05.2018р. (а.с.51, 56, 61).

На оплату вартості спожитої активної електричної енергії за період березень 2018р. - травень 2018р. позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки №№А0334 від 31.03.2018р., від 30.04.2018р., від 31.05.2018р.

Зазначені рахунки відповідачем були оплачені повністю.

Позивач вказує, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання перед ним в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію, у визначені договором строки.

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 4.2.1 Договору та п.9 Додатку №2 «Порядок розрахунків» сторони визначили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три проценти річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем заявлено до стягнення 142115,36 грн. пені., з них: 64740,15грн. - за зобов'язаннями по оплаті активної електроенергії, з них: 11844,56 грн. пені за прострочення зобов"язань березня 2018р. за період з 12.04.2018р. по 25.04.2018р., 14060,26 грн. пені за прострочення зобов"язань квітня 2018р. за період з 14.05.2018р. по 23.05.2018р., 38835,33 грн. пені за прострочення зобов"язань травня 2018р. за період з 12.06.2018р. по 24.06.2018р., з 25.06.2018р. по 26.06.2018р., з 27.06.2018р. по 12.07.2018р. та 77375,21грн. - за зобов'язаннями по плановим платежем електроенергії (20% до 26 числа місяця, що передує розрахунковому за березень 2018р. - травень 2018р.

Після проведення перевірки нарахування пені судом встановлено, що сума пені за несвоєчасну оплату активної електроенергії становить 63177,91 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

В іншій частині у позові щодо пені слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

Заперечення відповідача щодо позову відхиляються судом з таких мотивів.

Згідно п.6.6. Правил користування електричною енергією» установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В даному випадку в п.2 додатку №2 «Порядок розрахунків» до Договору сторони узгодили такий порядок розрахунків 20% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до 26 числа місяця, що передує розрахунковому. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку . Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення чинного у розрахунковому періоді рівня тарифу на обсяг електричної енергії, заявлений на поточний розрахунковий період та на (а.с.31). А в п.9 додатку №2 та п.4.2.1.Договору сторони передбачили відповідальність споживача за несвоєчасне проведення платежів.

За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, доказів визнання недійсними цих пунктів договору в судовому порядку сторони суду не надали.

Доказів звернення до позивача з пропозицією внести зміни до цих положень договору, відповідач суду не надав.

Позовні вимоги в частині стягнення 77375,21грн. - пені за несвоєчасне внесення планових платежів за електроенергію є правомірним.

Позивачем також нараховано 5712,37 грн. - 3% річних за прострочення оплати , з них: 1045,11 грн. 3% річних за прострочення зобов"язань березня 2018р. за період з 12.04.2018р. по 25.04.2018р., 1240,61грн. - 3% річних за прострочення зобов"язань квітня 2018р. за період з 14.05.2018р. по 23.05.2018р., 3426,65 грн. 3% річних за прострочення зобов"язань травня 2018р. за період з 12.06.2018р. по 24.06.2018р., з 25.06.2018р. по 26.06.2018р., з 27.06.2018р. по 12.07.2018р. (а.с.34-35).

Після проведення перевірки нарахування 3% річних судом встановлено, що сума 3% річних за несвоєчасну оплату становить 5574,52 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині у позові щодо 3% річних слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

Відповідач подав клопотання про зменшення пені на 50 %

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п.3.17.4. постанови Пленуму ВГС України «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» від 26.12.2011року №18 вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної пені таким наслідкам, поведінки винної сторони. В даному випадку відповідачем зобов'язання щодо оплати поставленої активної електричної енергії виконано повністю, що підтверджується наданими позивачем розрахунковими документами (платіжними дорученнями відповідача).

Враховуючи виконання боржником зобов"язань за Договором, а також те, що розрахунки суми пені та 3 % річних свідчать про незначну кількість днів прострочення, відсутність серед позовних вимог вимоги про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язання, вказує на їх відсутність, та те що однією з причин неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, зокрема, є здійснення розрахунків з позивачем із застосуванням механізмів передбачених постановою КМУ від 04.03.2002 року №256, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - суд зменшує розмір пені на 50% відсотків.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі у вигляді сплати судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням №679685 від 24.07.2018р. та судового збору в сумі 2169,55грн. за платіжним дорученням №675471 від 22.06.2018р. (а.с.10,72). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено виписками від 23.06.2018р., від 26.07.2018р.

Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (без врахування їх зменшення судом), тобто в сумі 2191,91грн.

В частині надмірно сплаченого судового збору він підлягає поверненню з Державного бюджету України згідно ст.7 Закону України « Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (пров. Героїв Бресту, буд. 35а, м. Кременчук, Полтавська область, 39623; ідентифікаційний код 03361655) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022; адреса для листування: проспект Свободи, буд. 8, м. Кременчук, 39601; ідентифікаційний код 00131819) 31588 грн. 96 коп. - пені за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 38678грн. 61 коп. - пені за планові платежі по оплаті електроенергії, 5574грн. 52 коп. - 3% річних за несвоєчасну оплату активної електроенергії, 2191грн. 91 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано: 19.11.2018р.

Суддя Безрук Т. М.