ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р. Справа № 911/2112/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянув у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума"

про стягнення 20 439, 70 гривень

За участю представників:

від позивача Макєєв В.М. (дов. № 0117-275 від 29.12.2017);

від відповідача Сухомлін Л.Г. (дов. № 33 юр-18 від 22.02.2018), Єлісеєв Є.В. (дов. № 10/юр-18 від 26.10.2018).

Обставини справи:

21.09.2018 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про стягнення 20 439,70 грн страхового відшкодування.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 10.08.2016 о 12 год. 20 хв. у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1, який на момент ДТП належав Товариству з обмеженою відповідальністю "Київгума" під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_2, який було пошкоджено та який на момент ДТП був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування № 28-0101-16-00237 від 23.06.2016. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 70 439,70 грн. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2016 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу АІ/9111062, страховик відповідача - ПрАТ СК "ПЗУ Україна" здійснив виплату частини страхового відшкодування в межах ліміту передбаченого законодавством, у розмірі 50 000 грн. Враховуючи наведене, позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування у розмірі 20 439,70 грн (70 439,70 грн - 50 000 грн) на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2018 позовну заяву передано до розгляду головуючому судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

18.10.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява № 46 від 16.10.2018 (вх. № 30336/18 від 18.10.2018) проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно якої останній керуючись ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у зв'язку з тим, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для всебічного встановлення обставин справи.

18.10.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін № 47 від 16.10.2018 (вх. № 30335/18 від 18.10.2018), згідно якого останній керуючись ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Київгума" просить здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у зв'язку з тим, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для всебічного встановлення обставин справи.

18.10.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 48 від 16.10.2018 (вх. № 30334/18 від 18.10.2018), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки під час складення експертного висновку, не було досліджено знос автомобіля Ford Fusion на дату ДТП, що вплинуло на розмір суми, що підлягає відшкодуванню. Вказаний відзив прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.10.2018 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.11.2018.

29.10.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 30941/18 від 29.10.2018), згідно якої останній заперечив проти доводів відповідача, які викладені у відзиві на позов, яку прийнято судом.

09.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача та відповідача надійшли заяви (вх. № 31870/18 та № 31871/18 від 09.11.2018), згідно яких останні надали письмову згоду на розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання.

У судовому засіданні під час розгляду спору по суті 09.11.2018 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог повністю, представники відповідача заперечили проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.06.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик) та ОСОБА_5 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-16-00237, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_2, 2010 р.в.

10.08.2016 близько 12:20 в м. Києві на просп. Науки, сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю автомобіля ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «Київгума» під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Ford, державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_5

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.09.2016 (а.с. 18 на звороті) ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається з рахунку № КМдС-0018615 від 26.09.2016 (а.с. 16) вартість ремонту пошкодженого автомобіля Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 склала 70 994,70 грн.

27.09.2016 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт № ДККА-52186 від 27.09.2016 (а.с. 17), за яким вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком та встановлено суму завданої шкоди, яка підлягає страховому відшкодуванню: 70 994,70 грн.

На виконання договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-16-00237 від 23.06.2016 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»» страхувальнику, в якості оплати ремонту пошкодженого автомобіля Ford, державний номерний знак НОМЕР_2, було виплачено страхове відшкодування у розмірі 70 439,70 грн (70 994,70 грн - 500 грн, франшиза за договором), що підтверджується платіжним дорученням № 17624 від 27.09.2016 (а.с. 18).

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу АІ/9111062, страховик відповідача - ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату частини страхового відшкодування в межах ліміту передбаченого законодавством, у розмірі 50 000 грн.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування у розмірі 20 439,70 грн (70 439,79 грн - 50 000 грн).

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Приписи статті 1166 Цивільного кодексу України передбачають загальні підстави деліктної відповідальності за завдану майнову шкоду, наявність яких необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Такими підставами є: протиправність дій особи, збитки (майнова шкода, якої зазнала потерпіла сторона), причинно-наслідковий зв'язок між діями та наслідками (а саме, збитками), вина особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-108цс13 у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Так у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд встановив, що на момент скоєння ДТП водієм автомобіля ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ТОВ «Київгума» був ОСОБА_4, цивільна відповідальність якого була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9111062 у ПрАТ СК «ПЗУ Україна»; наявність завданої шкоди, яка є наслідком протиправних, винних дій ОСОБА_4, який керував автомобілем ЗАЗ LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП у розмірі 70 439,70 грн, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.09.2016 (а.с. 18 на звороті), рахунком № КМдС-0018615 від 26.09.2016 (а.с. 16) та страховим актом № ДККА-52186 від 27.09.2016 (а.с. 17); страхове відшкодування у сумі 70 439,70 грн виплачено позивачем в якості відшкодування завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 17624 від 27.09.2016 (а.с. 18); оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована відповідно до полісу АІ/9111062, страховик відповідача - ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснив виплату частини страхового відшкодування в межах ліміту передбаченого законодавством, у розмірі 50 000 грн; відповідач різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування у розмірі 20 439,70 грн (70 439,79 грн - 50 000 грн) позивачу не відшкодував.

Судом критично оцінюються доводи представника відповідача на те, що під час складення експертного висновку, не було досліджено знос автомобіля Ford Fusion на дату ДТП, що в подальшому вплинуло на розмір суми, що підлягає відшкодуванню, оскільки на момент вчинення ДТП, автомобілю було менше ніж 6 років, у зв'язку з чим у відповідності до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092), автомобіль Ford Fusion, державний номерний знак НОМЕР_4 2010 р.в., не мав фізичного зносу, а виплата страхового відшкодування була проведена без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Твердження представника відповідача про те, що до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.08.2016, до автомобіля Ford Fusion з номером кузова НОМЕР_5 та державним номером НОМЕР_2 неодноразово застосовувалися відновлювальні роботи складових частин кузова, що підтверджує наявність фізичного зносу автомобіля є безпідставними, оскільки належних доказів на підтвердження вказаної обставини, відповідачем суду не надано.

Наданий відповідачем лист ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка» від 06.11.2018 (а.с. 43) не спростовує встановлений судом висновок про відсутність фізичного зносу автомобіля Ford Fusion, державний номер НОМЕР_4.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача 20 439,70 грн страхового відшкодування підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" про стягнення 20 439, 70 гривень задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Кутузова, будинок 127; ідентифікаційний код 35115248) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, будинок 32 літ. А; ідентифікаційний код 30859524) 20 439 (двадцять тисяч чотириста тридцять дев'ять гривень) 70 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 14.11.2018.

Суддя П.В.Горбасенко