номер провадження справи 22/90/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 Справа № 908/1710/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Лінчук А.В.

За участю представників:

представники позивача ОСОБА_1, довіреність № 01/01-21/5224 від 09.10.2018 р., ОСОБА_2, довіреність № 01/2/01-21/4800 від 19.09.2018 р.;

представник відповідача не зявився (ОСОБА_3, наказ № 01 від 05.11.2007 р., у судовому засіданні 11.10.2018 р.)

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1710/18

за позовом: Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (69009, м. Запоріжжя, вул. Аматорська, буд. 56)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Комунтех (69002, АДРЕСА_1)

про стягнення 459305,97 грн.

СУТЬ СПОРУ:

29.08.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 04/01-21/4228 від 22.08.2018 р.) Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району до Товариства з обмеженою відповідальністю Комунтех про стягнення 459305,97 грн. невикористаної попередньої оплати за договорами про закупівлю робіт № 7 від 11.07.2016 р. та № 21 від 08.11.2017 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1710/18 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.08.2018 р. позовну заяву Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

10.09.2018 р. на адресу суду від Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району надійшла заява (вих. № 04/01-21/4510 від 06.09.2018 р.), якою усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.09.2018 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., відкрито провадження у справі № 908/1710/18, якій присвоєно номер провадження 22/90/18, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.10.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.10.2018 р. підготовче засідання закрите, справа призначена до розгляду по суті на 06.11.2018 р.

У судовому засіданні 06.11.2018 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судове засідання 06.11.2018 р. зявилися представники позивача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. 05.11.2018 р. до суду від відповідача надійшло письмове клопотання (вих. № 237 від 05.11.2018 р.), згідно якого просив перенести судове засідання на іншу дату. Неможливість присутності у судовому засіданні 06.10.2018 р. обґрунтував необхідністю явки на розгляд кримінального провадження по справі № 1-кп/355/4830, яке призначено для розгляду на 06.11.2018 р. о 09.00 год. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, в якому ОСОБА_3 (директор ТОВ «Комунтех») є стороною по справі.

Пункти 1, 3 ч. 2 ст. 42 та ч. 1 ст. 43 ГПК України покладають на учасників справи обовязок виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою, добросовісно користуватися процесуальними правами.

Відповідач є юридичною особою та відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України може брати участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно, відповідач не позбавлений можливості представляти свої інтереси у судовому процесі через представника.

Суд визнає неявку відповідача у судове засідання 06.11.2018 р. неповажною.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Позовні вимоги мотивовані таким. Між сторонами у справі укладені договори № 7 від 11.07.2016 р. та № 21 від 08.11.2017 р. на виконання робіт. Відповідно до п. 5.3 вказаних договорів, постанови КМУ № 117 від 23.04.2014 р. позивачем здійснена попередня оплата у розмірі 591231,45 грн. Згідно п. 5.3 договорів попередню оплату відповідач зобовязаний використати у термін, відповідно до п. 1 пп. 3 постанови КМУ № 117. Невикористані у зазначений термін кошти повертаються позивачу, строк повернення: 11.08.2018 р. Відповідачем у встановлений строк не повернуто залишки невикористаних коштів на рахунок позивача. Станом на 17.08.2018 р. на придбання необхідних матеріалів для подальшого проведення робіт списана дебіторська заборгованість за актами, згідно з переліком. Загальна сума списання по договорам складає 131925,48 грн., у тому числі по договору № 7 104495,26 грн., по договору № 21 27430,22 грн. Загальний залишок попередньої оплати становить 459305,97 грн., у тому числі по договорам № 7 343975,55 грн., № 21 115330,42 грн. Позивач просив стягнути з відповідача 459305,97 грн. заборгованості.

Письмовий відзив на позов до суду не надійшов. Представник відповідача у судовому засіданні 11.10.2018 р. проти позову заперечив. Надав усні пояснення по суті позовних вимог, зазначивши, що відповідачем на теперішній час продовжують виконуватися роботи за договорами № 7 від 11.07.2016 р. та № 21 від 08.11.2017 р., відтак відсутня необхідність у поверненні суми передплати.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Комунтех (підрядник за договором, відповідач) і Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (замовник, позивач) укладений договір № 7 на закупівлю робіт: «Капітальний ремонт будівлі управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району за адресою: вул. Аматорська, б. 56, Запорізька обл., м. Запоріжжя, 69009 за державні кошти».

08.11.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Комунтех (підрядник за договором, відповідач) і Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (замовник, позивач) укладений договір № 21 на закупівлю робіт: «Додаткові роботи з будівництва: «Капітальний ремонт будівлі управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району за адресою: вул. Аматорська, б. 56, Запорізька обл., м. Запоріжжя, 69009 за державні кошти».

Рішенням 24 сесії 7 скликання Запорізької міської ради від 20.12.2017 р. № 65 перейменовано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району в Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району.

Відповідно до п. 1.2 договору № 7 замовник доручає, а підрядник приймає на себе обовязок виконати роботи: «Капітальний ремонт будівлі управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району за адресою: вул. Аматорська, б. 56, Запорізька обл., м. Запоріжжя, 69009», а замовник зобовязується забезпечити підрядникові доступ до місця виконання робіт, прийняти обєкт та оплатити роботи.

До договору сторонами укладалися додаткові угоди № 1 від 28.12.2016 р., № 2 від 02.03.2017 р., № 3 від 05.10.2017 р., № 4 від 01.12.2017 р., № 5 від 15.12.2017 р., № 7 від 29.01.2018 р., № 11 від 26.04.2018 р., якими пункт 2.1 договору (визначено загальну ціну договору) викладався у новій редакції. Також, укладені додаткові угоди № 6 від 31.12.2017 р. (визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 р.), № 8 від 01.02.2018 р. (змінено найменування замовника на Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району), № 9 від 21.03.2018 р., № 10 від 26.04.2018 р. (змінено розділ «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін»).

Відповідно до п. 1.1 договору № 21 замовник доручає, а підрядник приймає на себе обовязок виконати додаткові роботи: «Капітальний ремонт будівлі управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району за адресою: вул. Аматорська, б. 56, Запорізька обл., м. Запоріжжя, 69009» (коригування), а замовник зобовязується забезпечити підрядникові доступ до місця виконання робіт, прийняти обєкт та оплатити роботи.

Строк дії договору, згідно п. 11.1 до 31.12.2018 р.

До договору сторонами укладалися додаткові угоди № 1 від 01.12.2017 р., № 2 від 06.12.2017 р., № 3 від 15.12.2017 р., № 4 від 29.01.2018 р., № 8 від 26.04.2018 р., № 9 від 16.05.2018 р., якими пункт 2.1 договору (визначено загальну ціну договору) викладався у новій редакції. Також, укладені додаткові угоди № 5 від 01.02.2018 р. (змінено найменування замовника на Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району), № 6 від 21.03.2018 р., № 7 від 26.04.2018 р. (змінено розділ «Місцезнаходження та банківські реквізити сторін»).

У пункті 5.3 договорів №№ 7, 21 сторони визначили, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 23.04.2014 р. «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів здійснюють попередню оплату в межах 30% від вартості річного обсягу робіт тільки тих товарів, робіт і послуг, що згідно з договорами про закупівлю передбачається поставити, виконати і надати протягом поточного бюджетного періоду. Надану попередню оплату підрядник зобовязаний використати в зазначений термін. Невикористані в зазначений термін кошти повертаються замовнику. Якщо надання попередньої оплати припадає на 4 квартал, то невикористані в зазначений термін кошти повертаються замовнику не пізніше 25 грудня поточного року.

Відповідач звернувся до позивача з листами від 23.04.2018 р. вих. № 67, від 23.04.2018 р. вих. № 68, якими на виконання п. 5.3 договорів №№ 7, 21, з метою закупівлі необхідних матеріалів (за переліком) для подальшого проведення робіт, просив здійснити попередню оплату у розмірі 448470,81 грн. за договором № 7 від 11.07.2016 р., у розмірі 142760,64 грн. за договором № 21 від 08.11.2017 р.

Відповідач виставив позивачу відповідні рахунок № 8 від 02.05.2018 р. на суму 448470,81 грн. за договором № 7 та рахунок № 9 від 02.05.2018 р. на суму 142760,64 грн. за договором № 21.

11.05.2018 р. позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача суму 591231,45 грн. згідно з платіжним дорученням № 8 від 08.05.2018 р. з призначенням платежу про здійснення авансового платежу на закупівлю матеріалів по договору № 7 від 11.07.2018 р., договору № 21 від 21.11.2017 р., згідно рахунків № 8 від 02.05.2018 р., № 9 від 02.05.2018 р.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією, відповідно до якої просив у строк до 16.08.2018 р. (включно) здійснити оплату невикористаних коштів у сумі 459305,97 грн.

Оскільки відповідач кошти позивачу не повернув, останній звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

Дослідивши подані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані договорами підряду.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду підрядник зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з вимогами частини 7 даної статті та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України ).

За умовами п.п. 4.5, 4.6 договорів №№ 7, 21 підрядник зобовязався виконати роботи у визначений строк, про що повідомити замовника не пізніше наступного робочого дня після завершення робіт та, для документального оформлення приймання-передачі виконаних робіт, підготувати і підписати акт. Замовник зобовязується не пізніше наступного робочого дня після отримання повідомлення від підрядника приступити до приймання виконаних робіт та протягом 5 календарних днів підписати акт приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до матеріалів справи, між сторонами у справі без заперечень та зауважень підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за договором № 7 від 11.07.2016 р.:

- № 13 від 01.06.2018 р. на загальну суму 76690,28 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 23200,00 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту;

- № 14 від 22.06.2018 р. на загальну суму 87973,40 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 21605,29 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту;

- № 15 від 17.07.2018 р. на загальну суму 20375,26 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 5123,93 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту;

- № 16 від 02.08.2018 р. на загальну суму 54566,04 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 54566,04 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту.

Між сторонами у справі без заперечень та зауважень підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за договором № 21 від 08.11.2017 р.:

- № 5 від 11.07.2018 р. на загальну суму 31871,38 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 6421,00 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту;

- № 6 від 02.08.2018 р. на загальну суму 21009,22 грн.; суму до сплати, згідно акту зменшено на 21099,22 грн. авансового платежу, що виключено з загальної суми акту.

Представники сторін у судовому засіданні 11.10.2018 р. заявили, що авансовий платіж (попередня оплата) враховувалась переліченими вище актами саме на використані матеріали.

Таким чином, відповідачем на придбання матеріалів за договорами №№ 7, 21 використано загальну суму 131925,48 грн. (по договору № 7 104495,26 грн., по договору № 21 - 27430,22 грн.).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117 (у редакції, чинній на момент укладення договорів №№ 7, 21) установлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі на строк не більше трьох місяців робіт із нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та технічного переоснащення, придбання основних засобів і житла (п. 1).

Таким чином, попередня оплата повинна бути використана протягом трьох місяців з моменту отримання коштів.

Листами від 23.04.2018 р. вих. №№ 67, 68 відповідач зобовязався повернути невикористану в трьохмісячний термін суму попередньої оплати. Таким чином, відповідач знав та розумів, що він зобовязаний використати суму попередньої оплати у строк, встановлений у постанові Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117.

Кошти попередньої оплати у загальній сумі 591231,45 грн., як встановлено судом, були отримані відповідачем 11.05.2018 р. Відповідно, відповідач мав використати отримані кошти попередньої оплати у строк до 12.05.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів використання суми попередньої оплати у повному розмірі відповідно до строку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. № 117, суду не надав, невикористані кошти попередньої оплати позивачу не повернув.

Суд враховує, що позивач, як орган місцевого самоврядування, фінансування якого здійснюється з місцевого та державного бюджету, має дотримуватися вимог бюджетного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Бюджетного кодексу України на всіх стадіях бюджетного процесу здійснюються контроль за дотриманням бюджетного законодавства, аудит та оцінка ефективності управління бюджетними коштами відповідно до законодавства.

Згідно ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобовязань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу).

Бюджетне асигнування, відповідно до ст. 1 БК України, надається відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Враховуючи наведене вище, позовна вимога про стягнення 495305,97 грн. є обґрунтованою та доведеною, судом задовольняється.

При виготовленні повного тексту рішення судом встановлено, що позивачем сплачений судовий збір не за місцем розгляду справи, а на розрахунковий рахунок Заводського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до довідки Управління Державної казначейської служби України у Заводському районі м. Запоріжжя Запорізької області від 21.09.2018 р. № 02-47/296-926, судовий збір у сумі 6889,59 грн. перерахований 28.08.2018 р. до державного бюджету (22030101, Державна судова адміністрація України, 050). Таким чином, судовий збір у сумі 6889,59 грн. сплачений позивачем згідно з платіжним дорученням №188 від 22.08.2018 р., кошти судового збору надійшли до державного бюджету.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 6889,59 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району до Товариства з обмеженою відповідальністю Комунтех задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Комунтех (69002, АДРЕСА_1, ) на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району (69009, м. Запоріжжя, вул. Аматорська, буд. 56, ) 459305 (чотириста пятдесят девять тисяч триста пять) грн. 97 коп. заборгованості, 6889 (шість тисяч вісімсот вісімдесят девять) грн. 59 грн. судового збору.

Повне рішення складено 16.11.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко