ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.11.2018 р. Справа № 914/1443/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!», м. Львів

про: стягнення заборгованості за договором;

ціна позову: 261312грн.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 24.09.2018р. №01-23/129);

Відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 01.01.2018р. б/н).

ВСТАНОВИВ:

02.08.2018р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» від 30.07.2018р. №23/53 (вхідний №1525) до Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» про стягнення заборгованості за договором; ціна позову: 261312грн.

Підставою позовних вимог Позивач зазначає невиконання Відповідачем укладеного Договору про розповсюдження інформації імені або найменування та знака для товарів і послуг від 25.11.2016р. №56-13/3.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.08.2018р. судом залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.09.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 02.10.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.10.2018р. суд постановив підготовче засідання відкласти на 30.10.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2018р. у даній справі суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; призначити судове засідання з розгляду спору по суті на 13.11.2018р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Процесуальні права та обовязки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Учасників справи в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про розяснення прав та обовязків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з'явився, подав клопотання (вх. №3018/18), у якому з підстав сплати Відповідачем заборгованості, стягнення якої є предметом спору у справі та закриття провадження у справі просить суд повернути сплачений за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір. ОСОБА_3 клопотання оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, подав клопотання (вх. №43603/18), у якому просить суд долучити до матеріалів справи Платіжне доручення від 12.11.2018р. №17707 про сплату заборгованості, стягнення якої є предметом спору у справі та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору. ОСОБА_3 клопотання оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

ОСОБА_4 ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання Відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

25.11.2016р. між Національною телекомпанією України, правонаступником якої, згідно Витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ від 18.07.2018р. № є Публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (надалі Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» (надалі Відповідач, Замовник) укладено Договір про розповсюдження імені або найменування та знака для товарів і послуг №56-13/3 (надалі Договір), відповідно до якого (п.1.1. Договору) Замовник замовляє, а Виконавець надає Замовнику послуги по Розміщенню Спонсорських Матеріалів Замовника у Передачі, що транслюватиметься в ефірі Телеканалу (надалі Послуги)в період і обсягах, визначених Додатками до Договору.

Пунктом 2.1.1. Договору Сторонами погоджено, що Замовник зобовязується надавати Виконавцю Спонсорський Матеріал українською мовою, зафіксований на матеріальних або нематеріальних носіях-файлах, що можуть бути передані/направлені засобами електронного зв'язку та/або іншими засобами комунікації/передачі файлів з використанням мережі Інтернет, відео формату BETACAM SP або Digital BETACAM SP із записом Спонсорських матеріалів у системі ПАЛ зі зведеним звуком та адресно-часовим кодом (тайм-кодом), або інші файли узгодженого Сторонами формату із записом Спонсорських матеріалів (далі Матеріальні носії) не пізніше ніж за три робочі дні до запланованого Розміщення Спонсорської інформації, згідно додатків до Договору в ефірі Телеканалу.

Відповідно до пункту 4.2. оплата послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі Договору та додатків до нього шляхом безготівкового перерахування коштів Замовником на рахунок Виконавця.

Додатком №1 до Договору Сторонами встановлено кількісні та якісні ознаки Спонсорського матеріалу, його загальний хронометраж та ціну. Так, згідно пункту 1.6. Додатку №1 до Договору вартість послуг за Договором становить 461312грн., в тому числі 76885,33грн. податку на додану вартість.

ОСОБА_3 Договір та додаток до нього підписано уповноваженими представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

В обґрунтування позовних вимог Позивач покликався на те, що, згідно ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2017р. б/н, від 28.02.2017р. б/н та від 31.03.2017р. б/н Позивач надав, а Відповідач прийняв послуги з розміщення Спонсорських матеріалів за Договором на суму 308752,64грн.

ОСОБА_3 підписано уповноваженими представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

ОСОБА_4 звірки взаємних розрахунків за 9 місяців 2017р. станом на 30.09.2017р. сальдо на користь Позивача становить 261312грн.

ОСОБА_3 підписано уповноваженими представниками, їх підписи засвідчено відтисками печаток юридичних осіб Сторін Договору.

З метою досудового врегулювання спору Позивач 07.06.2018р. звертався до Відповідача із Вимогою від 07.06.2018р. вих. №23/47 про погашення 261312грн. суми заборгованості за Договором. ОСОБА_3 Вимогу Відповідачем отримано 11.06.2018р., що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №842.

13.11.2018р. Відповідачем подано до суду Заяву (вх. №43603/18), у якій вказує на те, що Відповідачем у добровільному порядку погашено суму заборгованості, стягнення якої є предметом спору у даній справі. З підстав наведеного Відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмета спору у справі.

В підтвердження викладених у заяві обставин Відповідачем долучено Платіжне доручення від 12.11.2018р. №17707 на суму 261312грн. про оплату боргу за надані послуги згідно Договору.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

ОСОБА_4 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

ОСОБА_4 ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 183 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Приписами п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В судовому засіданні представникам Сторін розяснено наслідки закриття провадження у справі, зокрема, що, згідно ч.3. ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши і дослідивши матеріли справи та подані Учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників Учасників справи, суд дійшов висновків про те, що предмет спору у справі припинив існування після відкриття провадження у справі, оскільки Відповідачем добровільно сплачено на користь Позивача 261312грн. в рахунок погашення боргу, стягнення якого є предметом спору у справі, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у звязку із відсутністю предмета спору.

Щодо судових витрат суд зазначає.

13.11.2018р. Позивачем подано клопотання (вх. №3018/18), у якому просить суд повернути сплачений за подання до господарського суду судовий збір у зв'язку із закриттям провадження у справі.

Нормою ч.4 ст.231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Як доказ сплати судових витрат Позивачем подано Платіжне доручення від 25.07.2018р. №1046 на суму 3919,68грн. про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у звязку із розглядом справи судові витрати в розмірі 3919,68грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідач наданих чинним законодавством правом на відшкодування документально підтверджених судових витрат не скористався.

ОСОБА_4 до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу 1 ГПК України розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору в розмірі 3919,68грн., недоведення Відповідачем розміру понесених у справі судових витрат, подане Позивачем клопотання про повернення судового збору суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 3919,68грн. слід повернути Позивачу з Державного Бюджету України у зв'язку із закриттям провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 13, 27, 42, 43, 46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 4, 5, 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії «Перша приватна броварня «Для людей як для себе!» від 13.11.2018р. вх. № 43603/18 задоволити.

2. Провадження у справі №914/1443/18 закрити у зв'язку з відсутністю предмета спору.

3. Повернути Публічному акціонерному товариству «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, м.Київ, вул.Мельникова, буд.42; ідентифікаційний код 23152907) з Державного бюджету України 3919,68грн. судового збору, сплаченого згідно Платіжного доручення від 25.07.2018р. №1046.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

5. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 15.11.2018р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.