ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Справа № 925/1102/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Красовський Анатолій Федорович - особисто,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи - підприємця Красовського Анатолія Федоровича,

м. Черкаси

до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської

міської ради, м. Черкаси

про стягнення 252 415 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернувся з позовом фізична - особа підприємець Красовський Анатолій Федорович до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради про стягнення з відповідача 252 415 грн. 00 коп. боргу з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору надання послуг №181 від 22 лютого 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначено на 20 листопада 2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову, в якій також просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

В судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2018 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1102/18.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору надання послуг за №181 від 22 лютого 2016 року надав послуги щодо благоустрою території, проте свій обов'язок щодо оплати наданих позивачем послуг відповідач не виконав, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 252 415 грн. 00 коп. боргу.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 22 лютого 2016 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (замовник), Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради (платник) та фізичною - особою підприємцем Красовським Анатолієм Федоровичем (постачальник) було укладено договір надання послуг за №181(а.с. 16-18).

Згідно п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов'язався надати, а платник, в порядку та на умовах, визначених договором - прийняти та оплатити постачальнику послуги щодо благоустрою території за видами послуг і в обсягах, які зазначені у Специфікації, що додається до договору (Додаток), який є невід'ємною частиною.

Ціна договору становить 4 245 000 грн. 00 коп. (п. 3.1. договору).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно ч. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Надання послуг за договором здійснюється в обсягах і у терміни, визначені платником протягом лютого 2016 року - грудня 2018 року. Останнє доводиться платником постачальнику окремим графіком надання послуг (п. 5.1. договору).

12 лютого 2018 року сторонами договору було укладено додатку угоду №8 до договору надання послуг №181 від 22 лютого 2016 року, якою п. 3.1. договору викладено в наступній редакції: "Ціна договору становить 4 711 182 грн. 53 коп. При цьому:

- фінансування 2016 року - 924 060 грн. 00 коп.;

- фінансування 2017 року - 1 563 031 грн. 00 коп.;

- фінансування 2018 року - 1 461 904 грн. 51 коп.;

- фінансування 2019 року - 762 187 грн. 02 коп.".

Додаток №1 до договору (Специфікація послуг) викладено в редакції, наведеній у додатку до цієї додаткової угоди.

Інші пункти договору залишено без змін.

Свій обов'язок щодо надання визначених договором послуг позивач виконав на суму 252 415 грн. 00 коп., що підтверджується копією акту приймання надання послуг №3 від 19 липня 2018 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 4.2. договору платник здійснює оплату за послуги шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу до 60 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками платника і постачальника актів наданих послуг.

Отже, з урахуванням умов п. 4.2. договору відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за надані послуги згідно акту від 19 липня 2018 року - 12 жовтня 2018 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору надання послуг, розрахунку з позивачем за виконані роботи.

Крім того, як зазначалося вище, відповідач позов визнав повністю.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином заборгованість в розмірі 252 415 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

В зв'язку з тим, що відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір повертається лише за клопотанням особи.

Отже, повернення судового збору без відповідного клопотання не допускається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, ідентифікаційний код 26323404 на користь фізичної особи - підприємця Красовського Анатолія Федоровича, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - 252 415 грн. 00 коп. боргу та 1 893 грн. 12 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 20 листопада 2018 року.

Суддя А.В.Васянович