РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.11.2018Справа № 910/11239/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «ТОПСТАР» до Державного підприємства «Київський завод «Імпульс»

про стягнення 58375,56 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Чумас Г.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань своєчасно оплатити поставлений йому товар.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі та про призначення судового засідання - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отримувалися ним, що вбачається з залучених до матеріалів справи зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень. Заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження Відповідач також не подав.

Враховуючи наведене та за відсутності відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем, як суб'єктом господарювання, було замовлено, а Позивачем поставлено товару на суму 59630,76 грн., що підтверджується залученими до справи видатковими накладними (повний перелік накладних вказано у позові), які містять номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, підписи представників Відповідача та Позивача, скріплена їх печатками.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, та відсутність доказів на їх спростування з боку Відповідача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб та у письмовій формі (накладна) шляхом надання пропозиції товару та зустрічного прийняти поставленого товару.

При цьому, судом враховано, що посилання у рахунках-фактурах, які видавалися на підставі вказаних накладних, на існування договору № 070212/29 від 07.02.2012 не знайшло свого документального підтвердження у матеріалах справи, та Позивач зазначає, що цей договір між сторонами так укладено і не було; Відповідачем не надано доказів протилежного.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договору поставки, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмет (асортимент та кількість товару), ціну (вартість товару) та строк (настав в момент підписання накладної при отриманні товару), та який Позивачем було виконано, а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (підписана накладна зауважень не містить).

Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов Відповідачем перед судом не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності поставленого за накладною товару.

Оскільки між сторонами не погоджувалися інші строки оплати, то відповідно до ст. 692 ЦК України, Відповідач повинен був оплатити зазначений у накладній товар наступного дня, після отримання товару, про що розписався у накладній, тому виставлення вимоги за ст. 530 ЦК України тут не обов'язкове (негайний строк оплати, оскільки сторонами не погоджено іншого, встановлений законом - ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі, зокрема, відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання або ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Неможливість оплати через необізнаність Відповідача з реквізитами Позивача для оплати перед судом не доведена, зокрема з огляду, що всі необхідні банківські реквізити та адреса Позивача були вказані в накладних, тому Відповідач не був позбавлений права та можливості, як зобов'язана сторона, здійснити оплату, або скористатися наданим ст. 537 ЦК України правом виконати свій обов'язок шляхом внесення коштів у депозит нотаріуса. Доказів відмови Позивача від отримання оплати матеріали справи не містять, і так само не містять доказів внесення Відповідачем коштів на депозит нотаріуса.

Відповідач обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

У встановлений ст. 692 ЦК України строк Відповідач вартість отриманого товару повністю не оплатив (мала місце лише часткова оплата), і наявність у Відповідача заборгованості в сумі 58375,56 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.ст. 181, 193, 265 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 58375,56 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу, судом перевірено та визнано документально обґрунтованими, тому понесені Позивачем судові витрати у сумах 1762 грн. судового збору та 15000 грн. на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача. При цьому, судом враховано, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу Відповідач не заявляв (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Київський завод "Імпульс" (03039, м. Київ, вул. Деміївська, будинок 5-А, ідентифікаційний код 05388256) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "ТОПСТАР" (49006, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Юрія Савченка, будинок 47, квартира 3, ідентифікаційний код 33183798) заборгованість за поставлений товар у сумі 58375,56 грн. (п'ятдесят вісім тисяч триста сімдесят п'ять гривень 56 копійок), а також 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) судового збору та 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 13.11.2018

Суддя Р.Б. Сташків