ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Справа № 903/830/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Волинської області, постановлену 09.08.2018р., повний текст складено 13.08.2018р.

у справі № 903/830/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз"

про стягнення 389688,80 грн.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.08.2018 року у справі № 903/830/17, задоволено заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відстрочку виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.06.2018 року про примусове виконання рішення від 16.01.2018 року.

Відстрочено виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.06.2018 року про примусове виконання рішення від 16.01.2018 року по справі № 903/830/17 до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.328 ГПК України /т.3 а.с. 27-29/.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України», не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 року у справі № 903/830/17 скасувати та відмовити у задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз».

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- відповідно до ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а тому можливість надання відстрочки виконання рішення до моменту настання якої -небудь події виключається;

- платіжним дорученням від 19.07.2018 року № 6006396 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рахунок ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» були повернуті кошти в розмірі 389 688,80 грн. із зазначенням в призначенні платежу «Повернення помилково перерахованих коштів, згідно док. № 48 від 17.07.2018 року, в т.ч. ПДВ 64 948,13», таким чином судове рішення у справі № 903/830/17 залишається відповідачем не виконаним;

- належних та допустимих доказів щодо відсутності у відповідача коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» не надано, а надано лише копії консолідованого звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) та копію балансу (звіт про фінансовий стан) при цьому лише за 2017 рік;

- доводи відповідача про наявність виключних обставин, з якими закон повязує можливість відстрочення виконання судового рішення є недоведеними та безпідставними;

- ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам субєкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у звязку із чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін (постанови Верховного Суду від 19.02.2018 року у справі № 910/15430/16, від 27.04.2018 року у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 року у справі № 910/3816/16).

Таким чином, на думку позивача ПАТ «НАК «Нафтогаз України», підстави для задоволення заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відстрочку виконання рішення суду від 16.01.2018 року у справі № 903/830/17 відсутні /т.3 а.с. 51-57/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя Дужич С.П., суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 року у справі № 903/830/17 /т.3 а.с. 49-50/.

14.09.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 29361/18 від 14.09.2018 року), в якому боржник заперечує проти апеляційної скарги /т.3 а.с.70-72/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2018 року закінчено проведення підготовчих дій, справу № 903/830/17 призначено до розгляду на 04.10.2018 року /т.3 а.с. 77/.

Відповідно до наказу керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду «Про комісію для передачі судових справ та матеріалів» № 992 від 01.10.2018 року, згідно з актом здачі судових справ від 03.10.2018 року справу № 903/830/17 господарського суду Волинської області передано до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Автоматизованою системою діловодства Північно-західного апеляційного господарського суду, протокол від 12.10.2018 року, для розгляду судової справи № 903/830/17 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О. /т.3 а.с. 90/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 року, справу № 903/830/17 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О. та призначено до розгляду на 07.11.2018 року /т.3 а.с. 91-92/.

В судовому засіданні 07.11.2018 року, представник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати, а в задоволенні заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Представник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 09.08.2018 року залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до част.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.01.2018 року у справі № 903/830/17 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про стягнення 389 688,80 грн. 3 % річних задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 389 688,80 грн. 3 % річних та 5 845,33 грн. витрат по сплаті судового збору /т.1 а.с. 212-214/.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 року, рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2018 року у справі № 903/830/17 залишено без змін /т.2 а.с. 157-166/.

23.05.2018 та 24.05.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на виконання вказаного рішення господарського суду Волинської області та постанови КМУ від 04.03.2002 року № 256 по договору № 13-177-Н від 04.01.2013 року перерахувало на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 389 688,80 грн. та 5 845,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за № 29 і № 4360 /т.2 а.с. 172-173/.

Згідно з платіжним дорученням № 6004785 від 30.05.2018 року на суму 369 688,80 грн., ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло вказані кошти на рахунок боржника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», як помилково перераховані згідно док. № 29, що стверджується відповідним призначенням платежу /т.2 а.с. 185/.

07.06.2018 року на виконання рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2018 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 року, місцевим господарським судом видано наказ про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 389 688,80 грн. 3 % річних та 5 845,33 грн. витрат по сплаті судового збору /т.3 а.с. 169/.

22.06.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на виконання постанови КМУ від 04.03.2002 року № 256 по договору № 13-177-Н від 04.01.2013 року, згідно судового наказу № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року перерахувало на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 389 688,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 38 з відповідним призначенням платежу /т.2 а.с. 204/.

Згідно з платіжним дорученням № 6005648 від 23.06.2018 року на суму 389 688,80 грн., ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повернуло вказані кошти на рахунок боржника ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», як помилково перераховані згідно док. № 38 від 22.06.2018 року, що стверджується призначенням платежу /т.2 а.с. 231/.

26.06.2018 року на адресу господарського суду Волинської області від ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» надійшла заява вх. № 01-71/20/18 від 26.06.2018 року про визнання судового наказу № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року таким, що не підлягає виконанню в порядку ч.2 ст.328 ГПК України.

02.07.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на виконання постанови КМУ від 04.03.2002 року № 256 по договору № 13-177-Н від 04.01.2013 року, згідно судового наказу № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року, перерахувало на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 389 688,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 42 з відповідним призначенням платежу /т.2 а.с. 204/.

03.07.2018 року Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на лист ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» від 02.07.2018 року № 77/02-02 щодо надання інформації стосовно проведення платежів листом за № 06-18/359-2933 повідомило наступне: виконання платіжних доручень ПАТ «Волиньгаз» від 02.07.2018 № 42 на суму 389 688,80 грн., від 02.07.2018 № 43 на суму 697 561,94 грн. та від 02.07.2018 № 44 на суму 26 015,89 грн. підтверджено виписками по рахунках 0431 та 0431, відкритих ПАТ «Волиньгаз» в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Волинській області /т.2 а.с. 220/.

Згідно з письмовими поясненнями Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області від 17.07.2018 року за № 13-09/556-3230, платіжне доручення від 02.07.2018 року № 42, на підставі якого ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» перерахувало кошти у сумі 389 688,80 грн. на рахунок одержувача ПАТ «НАК «Нафтогаз України» оформлено відповідно до вимог Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 /т.2 а.с. 239-240/.

В подальшому платіжним дорученням № 48 від 17.07.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» вкотре перерахувало ПАТ «НАК «Нафтогаз України» кошти в сумі 389 688,80 грн., згідно Постанови КМУ № 256 від 04.03.2002 року за природний газ по Договору № 13-177-Н від 04.01.2013 року, які також були повернуті стягувачем, як помилково перераховані, що підтверджується платіжним дорученням № 6006396 від 19.07.2018 року /т.3 а.с. 16 на звороті/.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.07.2018 року у справі 903/830/17, зупинено провадження по заяві ПАТ «Волиньгаз» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.328 ГПК України, до надходження відповіді на доручення щодо збирання доказів від ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», а саме: отримання у Міністерства фінансів України розяснення щодо порядку можливості використання субвенцій в рахунок погашення заборгованості, боржником за наказом № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року /т.2 а.с.248-249/.

02.08.2018 року на адресу господарського суду Волинської області від ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» надійшла заява (вх.№ 01-60/22/18 від 02.08.2018 року) про відстрочку виконання наказу господарського суду Волинської області № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року з примусового виконання рішення від 16.01.2018 року у справі № 903/830/17.

Обґрунтовуючи подану заяву, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» вказує, що боржник на даний час знаходиться у скрутному фінансовому становищі, зокрема господарським судом видано судові накази ще у двох аналогічних справах на суму понад 900 тис.грн., примусове стягнення зазначеної вище суми може створити реальну загрозу цивільним правам та інтересам держави, товариства, споживачів природного газу Волинської області, у тому числі може призвести до повного зупинення виробничої діяльності підприємства, загрози безаварійного газопостачання через дефіцит обігових коштів, спровокує неспроможність виконання товариством поточних фінансових зобовязань перед постачальниками природного газу і як наслідок відключення від газопостачання області і залишення без тепла та гарячого водопостачання, припинення виробничого процесу промислових підприємств-споживачів природного газу, виникнення аварійних ситуацій в процесі забезпечення населення природним газом, спричинить виникнення соціальної напруги в трудовому колективі товариства і соціальної нестабільності в регіоні в цілому, поставить під загрозу технічний стан і безпечну експлуатацію газових мереж, які знаходяться у власності держави.

Також, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» зауважує, що тяжкий фінансовий стан божника виник у звязку з тим, що тарифи на розподіл природного газу є фінансово-розрахунковими величинами і хоча законодавство дає можливість Товариству здійснити розрахунок витрат, необхідних для закладання в тариф, проте ПАТ «Волиньгаз» не може самостійно встановлювати такі тарифи та зобовязане дотримуватися імперативних норм, встановлених НКРЕП та іншими державними органами. На даний час існує реальна загроза банкрутства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз». У Товариства відсутнє майно, на яке можливо було б звернути стягнення, не створюючи при цьому загрозу безпечності, безаварійності, надійності та безперебійності газопостачання. Предметом стягнення по даній справі є не основна заборгованість, а штрафні санкції, окрім того, Товариством вчинено всі необхідні дії щодо добровільного виконання рішення суду, а стягувачем таке виконання не прийнято.

На підтвердження своєї заяви про відстрочку виконання наказу господарського суду Волинської області № 903/830/17-1 від 07.06.2018 року з примусового виконання рішення від 16.01.2018 року у справі № 903/830/17, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» надано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 року, консолідований баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 року.

Враховуючи наведене, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» просить суд відстрочити виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.06.2018 року про примусове виконання рішення № 903/830/17-1 до розгляду по суті заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

09.08.2018 року господарським судом Волинської області за наслідками розгляду заяви ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відстрочку виконання судового наказу прийнято оскаржувану ухвалу.

Задовольняючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, місцевий господарський суд виходив з того, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» надані достатні докази, які вказують на виключність обставин, що дають підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Судом першої інстанції зауважено, що ПАТ «Волиньгаз» вчинені усі необхідні дії, щодо повного виконання рішення суду і останній не ухиляється від його виконання, проте стягувачем таке виконання не прийнято.

При цьому, суд першої інстанції вважає, що для обєктивного та логічного вирішення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.328 ГПК України, необхідно задоволити заяву про відстрочку виконання рішення суду, оскільки встановлені обставини по заявам є взаємовиключними.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст.160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2 ст.331 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

У заяві ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» посилається на тяжке фінансове становище підприємства, в обґрунтування якого надає відповідні фінансові документи, зокрема: звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 року, консолідований баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 року, консолідований звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 року.

Так, встановлення та підтвердження факту наявності обставини, на які посилається відповідач, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо на думку заявника ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у момент звернення рішення до виконання.

З доданого звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік та балансу (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 рік вбачається, що фінансові показники підприємства є задовільними, адже позиція (рядок 2000) свідчить, що заявник отримав чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у розмірі 390 073 тис. грн., що є більшим за результат попереднього року (357 640 тис. грн.), заявник маючи на початок звітного періоду 2017 року довгострокову дебіторську заборгованість 168 тис. грн. зменшив її на кінець звітного періоду до 125 тис. грн. (позиція 1040), оборотні активи, зокрема виробничі запаси з 5 291 тис. грн. збільшились до 11 566 тис. грн. (позиція 1100), дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги з 146 851 тис. грн. зменшилась на кінець звітного періоду до 98 467 тис. грн. (позиція 1125), додатковий капітал на кінець звітного періоду збільшився з 344 096 тис. грн. до 335 826 тис. грн. (позиція 1410). Крім того, у балансі ПАТ «Волиньгаз» значиться, що поточні зобовязання і забезпечення на кінець звітного періоду зменшились з 347 109 тис. грн. до 336 877 тис. грн. (позиція 1695).

Зі змісту консолідованого балансу (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 року та консолідованого звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік вбачається, що додатковий капітал заявника зменшився з 344 097 тис. грн. до 335 826 тис. грн. (позиція 1410), а нерозподілений прибуток складає 529 860 тис. грн. (позиція 1420), первісна вартість основних засобів збільшилася з 538 870 тис. грн. до 563 945 тис. грн. (позиція 1011), позиція (рядок 2000) свідчить, що заявник отримав чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у розмірі 1 895 576 тис. грн., що є більшим за результат попереднього 2016 року (1751 404 тис. грн.).

Отже, наявні в матеріалах справи докази не підтверджують конкретних обставин скрутного матеріального становища заявника, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом, тому перешкоди у належному та повному виконанні судового рішення відсутні.

Слід зазначити, що боржником на підтвердження свого фінансового стану надано тільки фінансові документи, а саме звіти та баланси підприємства про фінансові результати за 2017 рік, однак судова колегія апеляційної інстанції констатує, що фінансовий стан боржника може бути встановлений за умов надання заявником інформації у вигляді банківських довідок про залишки грошових коштів на банківських рахунках на день подання заяви про відстрочку, інформації у вигляді довідки про залишки готівки на день подання даної заяви, а також інформації про рух коштів за останні 6-12 місяців по всіх відкритих рахунках боржника. Боржником не надано зазначених вище документів, що повністю спростовує твердження боржника щодо перебування його у важкому фінансовому становищі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив та не надав оцінки вказаним обставинам, у звязку із чим передчасно дійшов до висновку про достатність доказів заявника, які вказують на виключність обставин, що дають підстави для відстрочки виконання судового рішення.

Пунктами 7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" N 9 від 17.10.2012 роз'яснено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає, що зупинення провадження по заяві ПАТ «Волиньгаз» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.328 ГПК України, до надходження відповіді на доручення ПАТ «Волиньгаз» щодо збирання доказів, а саме отримання у Міністерства фінансів України роз'яснення щодо можливості використання субвенцій в рахунок погашення заборгованості за наказом № 903/830/17-1 від 17.06.2018р., не є винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, поскільки його виконання можливе за рахунок власних коштів боржника, відсутність яких належними доказами не доведено.

Окрім того, Міністерством фінансів України листом від 11.09.2018 № 05120-14-10/23759 «Про результати розгляду звернення» надано відповідь ПАТ по газопостачанню газифікації «Волиньгаз» щодо спрямування отриманих коштів субвенцій за надані пільги та житлові субсидії населенню у відповідності до пункту п.81 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256.

Натомість станом на день розгляду даної апеляційної скарги -14.11.2018р. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» не подано до місцевого господарського суду заяву про поновлення провадження по заяві ПАТ «Волиньгаз» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст.328 ГПК України. Неподання такої заяви протягом двох місяців після усунення обставин, що викликали зупинення провадження, свідчить про затягування відповідачем вирішення питання визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та, відповідно, затягування виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до част.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Згідно із п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

У звязку з недоведеністю матеріалами обставини, з якими ст.331 ГПК України повязує можливість відстрочення виконання рішення, заява ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про відстрочку виконання рішення суду не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Волинської області від 09.08.2018 року у даній справі скасуванню.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз».

Відповідно до п.2 част.1 ст.287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

До ухвал суду першої інстанції, зазначених в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, відноситься:

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо відстрочки виконання рішення, після її перегляду в апеляційному порядку, не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 272, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018р. у справі № 903/830/17 задоволити.

Ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018р. у справі № 903/830/17 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

У заяві ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" про відстрочку виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.06.2018 року про примусове виконання рішення від 16.01.2018 року - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (43025, м.Луцьк, вул.І.Франка, 12, ідентифікаційний код 03339459) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню відповідно до статті 287 ГПК України.

Справу № 903/830/17 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "15" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.