РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.11.2018Справа № 910/10116/18

За первісним позовомПублічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"
доАкціонерного товариства "Сбербанк"
провизнання недійсним договору застави та зобов'язання вчинити дії
за зустрічним позовомАкціонерного товариства "Сбербанк"
до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"
провизнання правочину дійсним

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) Кравчук О.А., довіреність №8/01 від 29.12.2017, Саковець І.В., довіреність №08/01 від 01.08.2018;
від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)Гапон В.С., довіреність від 10.05.2018;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Сбербанк" та просить суд:

- визнати недійсним договір застави б/н від 25.05.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" в забезпечення виконання зобов'язань, які випливають з договору про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54КЛ від 07.07.2011;

- зобов'язати Акціонерне товариство "Сбербанк" вчинити дії, які є необхідними для державної реєстрації припинення застави за договором застави б/н від 25.05.2015 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження 15360588); подати держателю або державному реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення обтяження та вилучення запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером №15360588, контрольна сума 3Д75642ЕГ6, внесеного на підставі договору застави б/н від 25.05.2015.

Первісні позовні вимоги мотивовані тим, що сторони, підписавши договір застави б/н від 25.05.2015, чітко передбачили умови набуття чинності цим правочином, а саме: з моменту його нотаріального посвідчення. Проте, оскільки спірний договір застави нотаріально посвідчений не був, позивач за первісним позовом вказує на наявність підстав для визнання його недійсним, посилаючись при цьому на положення ст.14 Закону України "Про заставу" та ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України. З огляду на недійсність спірного договору позивач також вважає, що у відповідача не було підстав для внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису щодо обтяжень належних позивачу корпоративних прав, які виступали предметом застави за спірним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/10116/18; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 22.08.2018; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

22.08.2018 до канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну предмету позову, в якій останній просив суд:

- визнати недійсним договір застави б/н від 25.05.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сбербанк", укладений в забезпечення виконання зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54КЛ від 07.07.2011;

- припинити у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження за №15360588 від 26.05.2015 на рухоме майно (корпоративні права), що належить Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" (ідентифікаційний код 00191483; місцезнаходження: 02160, м.Київ, вул.Каунаська, буд.27), переданого в заставу Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" на підставі недійсного договору застави б/н від 25.05.2015 та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідний запис №10, а саме: вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 26.05.2015 17:00:24 за №15360588, реєстратором: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул.Артема, буд.73, тел. , 206-71-49; підстава обтяження: договір застави б/н від 25.05.2015, АТ "Сбербанк Росії"; об'єкт обтяження: корпоративні права, які належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", які складаються з права управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі, що складає 90,27% (дев'яносто цілих та двадцять сім сотих відсотків) статутного капіталу, а також підтверджують наявність всіх прав учасника юридичної особи, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" та статутом юридичної особи, в тому числі, але не обмежуючись, права участі у загальних зборах учасників, отримання частини прибутку юридичної особи, активів у випадку ліквідації юридичної особи тощо; заставна вартість складає 4455000 (чотири мільйони чотириста п'ятдесят п'ять тисяч) грн; відомості про обмеження відчуження: заборона відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", код: 258959784, 01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, тел. 247-43-31; боржник: Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет", код: 00191483, 02160, м.Київ, вул.Каунаська, 27; розмір основного зобов'язання 11792336,52 доларів США; строк виконання зобов'язання: 06.07.2016; термін дії: 26.05.2020; звернення стягнення: не зареєстровано; додаткові дані: договір про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ, укладений між ПАТ "Укрвторчормет" і АТ "Сбербанк Росії" 07.07.2011.

У підготовчому засіданні 22.08.2018 судом прийнято до розгляду заяву позивача за первісним позовом про зміну предмету позову; оголошено перерву до 26.09.2018; встановлено відповідачу за первісним позовом строк для подання відзиву на заяву позивача за первісним позовом про зміну предмету позову до 07.09.2018; встановлено позивачу за первісним позовом строк для подання відповіді на відзив на заяву про зміну предмету позову до 20.09.2018.

22.08.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Сбербанк" до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про визнання дійсним договору застави від 25.05.2015, укладеного між Акціонерним товариством "Сбербанк" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011.

Обґрунтовуючи заявлені зустрічні позовні вимоги Акціонерне товариство "Сбербанк" зазначає про те, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору застави б/н від 25.05.2015, здійснені певні дії, які направлені на виконання цього договору. Однак, за твердженням позивача за зустрічним позовом, Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" свідомо ухилилося від нотаріального посвідчення оспорюваного правочину, внаслідок чого наявні всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України для визнання спірного договору дійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2018 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Акціонерного товариства "Сбербанк" до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про визнання правочину дійсним; вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом; встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк для подання відзиву на зустрічний позов - протягом протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

24.09.2018 до канцелярії Господарського суду міста Києва від відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про застосування позовної давності до зустрічних позовних вимог.

25.09.2018 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому останній проти тверджень Акціонерного товариства "Сбербанк" щодо часткового виконання оспорюваного правочину та щодо ухилення Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" від нотаріального посвідчення договору застави б/н від 25.05.2015 заперечив та зазначив, зокрема, про те, що банк не звертався до відповідача за зустрічним позовом з пропозицією/вимогою про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину протягом більше ніж три роки, які пройшли з моменту підписання між сторонами договору застави б/н від 25.05.2015, а на пропозицію/вимогу позивача за зустрічним позовом про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину за вих.№14292/4/06-2 від 16.07.2018, Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" було надано мотивовану відповідь.

У підготовчому засіданні 26.09.2018 судом оголошено перерву до 18.10.2018; встановлено позивачу за зустрічним позовом строк до 12.10.2018 для подання відповіді на відзив на зустрічний позов, встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк до 18.10.2018 для подання заперечень на відповідь на відзив на зустрічний позов.

Крім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/10116 на 30 днів.

18.10.2018 до канцелярії Господарського суду міста Києва від позивача за зустрічним позовом надійшли заперечення на заяву відповідача за зустрічним позовом про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.11.2018.

Представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні 07.11.2018 первісні позовні вимоги підтримали, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) у судовому засіданні 07.11.2018 зустрічні позовні вимоги підтримав, в задоволенні первісних позовних вимог просив відмовити.

В судовому засіданні 07.11.2018 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" (заставодавець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сбербанк" (заставодержатель, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) підписано договір застави б/н, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, які випливають із договору про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54КЛ, укладеного між заставодавцем та заставодержателем 07.07.2011, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну дії цього договору, зокрема з урахуванням змін до нього, внесених згідно з додатковим договором №5 від 25.05.2015 (основний договір), які (зобов'язання) зокрема, але не обмежуючись, перелічені у ст.2 цього договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним договором, заставодавець передає заставодержателю в заставу право на частку у статутному фонді, зазначене в п.3.1 цього договору (п.1.1), протягом дії цього договору предмет застави знаходиться під забороною його відчуження (п.1.2), предметом застави за цим договором є корпоративні права, які належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", яке засноване 29.09.1994 та зареєстроване за реєстраційним номером 4002381 і здійснює свою діяльність згідно законодавства України, зареєстрований офіс якої знаходиться за адресою: 02160, м.Київ, вул.Каунаська, 27, які складаються з права управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", , та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі, в розмірі 198889778,02 грн, що складає 90,27% статутного капіталу, а також підтверджують наявність всіх прав учасника юридичної особи, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" та статутом юридичної особи, в тому числі, але не обмежуючись, права участі в загальних зборах учасників, отримання частки прибутку юридичної особи, активів у випадку ліквідації юридичної особи тощо (п.3.1), за взаємною згодою сторін, вартість предмету застави складає 4455000 грн (п.3.2), право застави за цим договором виникає з моменту укладення цього договору в письмовій формі, а у випадку, коли цей договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту його нотаріального посвідчення (п.5.1), цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання усіх зобов'язань за основним договором (п.9.1), будь-які зміни або доповнення до цього договору є дійсними лише за умови, що вони здійснені в письмовій формі і посвідчені нотаріально (п.9.3).

Дослідивши зміст договору, підписаного між сторонами 25.05.2015, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором застави, яким забезпечено виконання зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет", які випливають із договору про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54КЛ, укладеного між заставодавцем та заставодержателем 07.07.2011, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну дії цього договору, зокрема з урахуванням змін до нього, внесених згідно з додатковим договором №5 від 25.05.2015.

Правовідносини у сфері застави регулюються зокрема положеннями Закону України "Про заставу" та Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (ч.1 ст.576 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" (тут і далі - в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно зі ст.3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

У договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Опис предмета застави в договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо). При укладанні договору застави за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін може бути проведена аудиторська перевірка достовірності та повноти балансу або фінансового стану відповідної сторони договору застави та оцінка предмета застави відповідно до законодавства (ст.12 Закону України "Про заставу").

За змістом ст.13 Закону України "Про заставу" договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Угодою сторін може бути передбачено нотаріальне посвідчення договору застави і в тих випадках, коли це є не обов'язковим в силу законодавства України, але на цьому наполягає одна із сторін.

Статтею 14 Закону України "Про заставу" унормовано, що недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.

Застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону (ст.15 Закону України "Про заставу").

За змістом ст.16 Закону України "Про заставу" право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Частинами 3, 4 ст.577 Цивільного кодексу України визначено, що застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56371823 від 20.07.2018, 26.05.2015 о 17:00:24 за №15360588 реєстратором: Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул.Артема, буд.73, тел. , 206-71-49 до вказаного реєстру було внесено запис №10 про реєстрацію: вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 26.05.2015 17:00:24 за №15360588, реєстратором: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул.Артема, буд.73, тел. , 206-71-49; підстава обтяження: договір застави б/н від 25.05.2015, АТ "Сбербанк Росії"; об'єкт обтяження: корпоративні права, які належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", які складаються з права управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі, що складає 90,27% (дев'яносто цілих та двадцять сім сотих відсотків) статутного капіталу, а також підтверджують наявність всіх прав учасника юридичної особи, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" та статутом юридичної особи, в тому числі, але не обмежуючись, права участі у загальних зборах учасників, отримання частини прибутку юридичної особи, активів у випадку ліквідації юридичної особи тощо; заставна вартість складає 4455000 (чотири мільйони чотириста п'ятдесят п'ять тисяч) грн; відомості про обмеження відчуження: заборона відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", код: 258959784, 01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, тел. 247-43-31; боржник: Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет", код: 00191483, 02160, м.Київ, вул.Каунаська, 27; розмір основного зобов'язання 11792336,52 доларів США; строк виконання зобов'язання: 06.07.2016; термін дії: 26.05.2020; звернення стягнення: не зареєстровано; додаткові дані: договір про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ, укладений між ПАТ "Укрвторчормет" і АТ "Сбербанк Росії" 07.07.2011.

16.07.2018 Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В. з листом за вих.№14292/4/06-2 від 16.07.2018 про передачу Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" заяви про укладання та нотаріальне посвідчення договору застави від 25.05.2015, для чого останньому необхідно направити своїх представників 07.08.2018 о 12:00 до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В., за адресою: м.Київ, вул.В.Житомирська, буд.6/11, оф.22.

16.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за індексним номером 02-24/884 було передано заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" вищенаведеного змісту Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", що зареєстровано в реєстрі за №4361.

06.08.2018 Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" було направлено на адресу Акціонерного товариства "Сбербанк" лист за вих.№161, в якому повідомлено про відсутність підстав для вчинення дій щодо укладання та нотаріального посвідчення договору застави корпоративних прав, які складаються з права управління Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", та зазначено, зокрема, про те, що договір застави б/н від 25.05.2015 не набув чинності, як і не набули чинності похідні від нього договори.

07.08.2018 Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової С.В. з листом за вих.№16459/4/06-2, в якому просило вказаного нотаріуса укласти з Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" та нотаріально посвідчити договір застави корпоративних прав, які складаються з права управління Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", , в розмірі 198889778,02 грн, що складає 90,27% статутного капіталу цього товариства, що належить Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет".

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10.08.2018, індексний номер 02-31/1024-1, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С.В. відмовила Акціонерному товариству "Сбербанк" у вчиненні нотаріальної дії, а саме: посвідченні договору застави корпоративних прав, які складаються з права управління Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", , оскільки Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" відмовилось укласти та посвідчити будь-які договори з Акціонерним товариством "Сбербанк" та не надало відповідних документів для укладення та нотаріального посвідчення договору застави корпоративних прав, які складаються з права управління Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", , що підтверджують наявність долі в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", , в розмірі 198889778,02 грн, що складає 90,27% статутного капіталу цього товариства.

За твердженнями позивача за первісним позовом, Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" та Акціонерне товариство "Сбербанк", підписавши договір застави б/н від 25.05.2015, чітко передбачили умови набуття чинності цим правочином, а саме: з моменту його нотаріального посвідчення, однак, у зв'язку з тим, що спірний договір застави нотаріально посвідчений не був, позивач за первісним позовом вказує на наявність підстав для визнання його недійсним, посилаючись при цьому на положення ст.14 Закону України "Про заставу" та ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом стверджує про те, що між сторонами спірного договору було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору застави б/н від 25.05.2015, здійснені певні дії, які направлені на виконання цього договору, однак, Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" свідомо ухилилося від нотаріального посвідчення оспорюваного правочину, внаслідок чого наявні всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України для визнання спірного договору дійсним.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог, відповідач за зустрічним позовом зазначає про безпідставність тверджень Акціонерного товариства "Сбербанк" щодо часткового виконання оспорюваного правочину та ухилення Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" від нотаріального посвідчення договору застави б/н від 25.05.2015, внаслідок того, що банк не звертався до відповідача за зустрічним позовом з пропозицією/вимогою про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину протягом більше ніж три роки, які пройшли з моменту підписання договору застави б/н від 25.05.2015, а на пропозицію/вимогу позивача за зустрічним позовом про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину за вих.№14292/4/06-2 від 16.07.2018, Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" було надано мотивовану відповідь. Також, відповідач за зустрічним позовом стверджував про пропуск строку позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а вимоги позивача за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (за приписами ст.16 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить ст.20 Господарського кодексу України.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За приписом ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Також суд зазначає, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

У постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009 відзначається, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем за первісним позовом при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними.

Як вже зазначалось судом, 25.05.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" як заставодавцем та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сбербанк" як заставодержателем було підписано договір застави б/н, в якому сторони, зокрема, погодили, що право застави за цим договором виникає з моменту укладення цього договору в письмовій формі, а у випадку, коли цей договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту його нотаріального посвідчення, а договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання усіх зобов'язань за основним договором.

Частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Відповідно до п.1 ч.1 ст.208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

За змістом ст.209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ч.4 ст.639 Цивільного кодексу України).

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (ч.3 ст.640 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (ст.ст.205 - 210, 640 Цивільного кодексу України, частини друга - п'ята, сьома ст.180 Господарського кодексу України тощо). Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Як вбачається з матеріалів справи, при підписанні оспорюваного правочину сторонами не було дотримано передбаченої угодою сторін вимоги щодо його нотаріального посвідчення, у зв'язку з чим договір застави б/н від 25.05.2015 є таким, що не вчинено (не укладено).

Відтак, позовні вимоги позивача за первісним позовом про визнання такого договору недійсним задоволенню не підлягають.

Щодо решти первісних позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві.

Статтею 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" унормовано, що записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

За висновками суду позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про припинення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження за №15360588 від 26.05.2015 на рухоме майно (корпоративні права), що належить Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" (ідентифікаційний код 00191483; місцезнаходження: 02160, м.Київ, вул.Каунаська, буд.27), переданого в заставу Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" на підставі договору застави б/н від 25.05.2015 та вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідного запису №10, а саме: вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 26.05.2015 17:00:24 за №15360588, реєстратором: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул.Артема, буд.73, тел. , 206-71-49; підстава обтяження: договір застави б/н від 25.05.2015, АТ "Сбербанк Росії"; об'єкт обтяження: корпоративні права, які належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", які складаються з права управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі, що складає 90,27% (дев'яносто цілих та двадцять сім сотих відсотків) статутного капіталу, а також підтверджують наявність всіх прав учасника юридичної особи, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" та статутом юридичної особи, в тому числі, але не обмежуючись, права участі у загальних зборах учасників, отримання частини прибутку юридичної особи, активів у випадку ліквідації юридичної особи тощо; заставна вартість складає 4455000 (чотири мільйони чотириста п'ятдесят п'ять тисяч) грн; відомості про обмеження відчуження: заборона відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", код: 258959784, 01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, тел. 247-43-31; боржник: Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет", код: 00191483, 02160, м.Київ, вул.Каунаська, 27; розмір основного зобов'язання 11792336,52 доларів США; строк виконання зобов'язання: 06.07.2016; термін дії: 26.05.2020; звернення стягнення: не зареєстровано; додаткові дані: договір про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ, укладений між ПАТ "Укрвторчормет" і АТ "Сбербанк Росії" 07.07.2011 підлягають задоволенню з огляду на те, що договір застави б/н від 25.05.2015 є таким, що не вчинено (не укладено), а отже відсутні будь-які законні підстави для внесення відповідного запису в Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Щодо зустрічних позовних вимог про визнання дійсним договору застави від 25.05.2015, укладеного між Акціонерним товариством "Сбербанк" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет", в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011, суд зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пунктом 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що нотаріальне посвідчення правочинів (договорів) є обов'язковим лише у передбачених законом випадках або коли сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору (ч.4 ст.639 Цивільного кодексу України). У вирішенні спорів, пов'язаних з визнанням правочинів, які підлягали нотаріальному посвідченню, дійсними (ст.ст.219, 220 Цивільного кодексу України), господарські суди повинні з'ясувати: чи підлягав відповідний правочин нотаріальному посвідченню, з яких причин його не було нотаріально посвідчено та чи втрачена можливість такого посвідчення, а також чи не суперечить зміст правочину вимогам закону, оскільки в такому разі позов не може бути задоволений. Правочини можуть визнаватися дійсними виключно з підстав, визначених ч.2 ст.219 і ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України.

В п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вказано про те, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

За твердженнями позивача за зустрічним позовом, між сторонами спірного договору було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору застави б/н від 25.05.2015, здійснені певні дії, які направлені на виконання цього договору, однак, Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" свідомо ухилилося від нотаріального посвідчення оспорюваного правочину, внаслідок чого наявні всі необхідні умови, передбачені ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України для визнання спірного договору дійсним.

При цьому, серед дій, які направлені на виконання договору застави б/н від 25.05.2015, позивач за зустрічним позовом зазначив:

- про підписання між сторонами договору про відступлення права на частку в статутному капіталі від 25.05.2015, відповідно до умов якого у випадку виникнення відкладальної обставини, визначеної п.п.3.1, 3.2 цього договору Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" як цедент зобов'язується відступити (відступає), Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сбербанк" як цесіонарій - зобов'язується прийняти право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" () в розмірі 90,27%, що становить 198889778,02 грн, що належить цеденту на праві власності. За відступлення права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" () за цим договором від цедента до цесіонарія стягнення (сплати) винагороди не передбачається (п.1.1), цей договір укладений із відкладальною обставиною, визначеною в п.3.2 цього договору, як момент виникнення права звернення стягнення, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України (п.3.1), цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами. Право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" (), що є предметом цього договору, переходить до цесіонарія з моменту виникнення у цесіонарія права звернення стягнення на заставлене право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" () за договором застави від 25.05.2015, укладеним між сторонами, в т.ч. у разі порушень зобов'язань, передбачених в ст.4 зазначеного договору застави з моменту виникнення підстави для звернення заставодержателем стягнення на предмет застави (п.3.2);

- про видачу 26.05.2015 Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" довіреності Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Сбербанк", посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Т.С. та зареєстрованої в реєстрі за №464, терміном дії до 26.05.2017, на представництво інтересів відповідача за зустрічним позовом на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" () у межах всіх належних корпоративних прав, які складаються з права управління Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", що складає 90,27% статутного капіталу товариства; внесення державним реєстратором до Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяження за №15360588 від 26.05.2015 на рухоме майно (корпоративні права), що належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет".

Проте, на думку суду, підписання сторонами договору про відступлення права на частку в статутному капіталі від 25.05.2015 та видача довіреності, не є свідченням часткового виконання договору застави б/н від 25.05.2015. Договір про відступлення права на частку в статутному капіталі є похідним від договору застави б/н від 25.05.2015, який, в свою чергу, чинності не набув, а сам договір про відступлення права на частку укладений сторонами з відкладальною обставиною. За довіреністю Банку було надано лише право бути представником Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ" строком до 26.05.2017. Проте, доказів реалізації Банком повноважень, наданих цією довіреністю, суду не надано.

Також не може бути розцінено як повне чи часткове виконання спірного договору застави і внесення державним реєстратором в Державний реєстр обтяжень рухомого майна обтяження за №15360588 від 26.05.2015 на рухоме майно (корпоративні права), що належить Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" (ідентифікаційний код 00191483; місцезнаходження: 02160, м.Київ, вул.Каунаська, буд.27), переданого в заставу Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" на підставі договору застави б/н від 25.05.2015 запису №10, оскільки з огляду на неукладеність договору застави будь-які законні підстави для внесення відповідного запису в Державний реєстр обтяжень рухомого майна були відсутні.

Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом про ухилення Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" від нотаріального посвідчення договору застави б/н від 25.05.2015, то суд зазначає про те, що банк не звертався до відповідача за зустрічним позовом з пропозицією/вимогою про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину протягом більше ніж три роки, які пройшли з моменту підписання договору застави б/н від 25.05.2015, а на пропозицію/вимогу позивача за зустрічним позовом про нотаріальне посвідчення оспорюваного правочину за вих.№14292/4/06-2 від 16.07.2018, Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" було надано мотивовану відповідь, що ніяким чином не може свідчити про ухилення відповідача за зустрічним позовом від нотаріального посвідчення спірного правочину.

Отже, враховуючи наведене вище, за висновками суду, позовні вимоги Акціонерного товариства "Сбербанк" до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про визнання дійсним договору застави від 25.05.2015, укладеного між Акціонерним товариством "Сбербанк" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет", в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача за зустрічним позовом про пропуск Акціонерного товариства "Сбербанк" строку позовної давності щодо зустрічних позовних вимог та застосування наслідків такого спливу, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч.2 ст.9 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново - господарських зобов'язань, визначених ст.175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

За приписами п.2.2 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, за змістом ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Отже, враховуючи висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, господарський суд відмовляє в позові Акціонерного товариства "Сбербанк" до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про визнання дійсним договору застави від 25.05.2015, укладеного між Акціонерним товариством "Сбербанк" та Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет", в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 з підстав його необґрунтованості, не застосовуючи при цьому позовну давність та наслідки її спливу.

За правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача за первісним позовом по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним первісним позовним вимогам у зв'язку з частковим задоволенням первісного позову, судові витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом з огляду на відмову в зустрічному позові.

Керуючись ст.ст.74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Припинити у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження за №15360588 від 26.05.2015 на рухоме майно (корпоративні права), що належить Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" (ідентифікаційний код 00191483; місцезнаходження: 02160, м.Київ, вул.Каунаська, буд.27), переданого в заставу Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії" на підставі договору застави б/н від 25.05.2015 та вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідний запис №10, а саме: вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 26.05.2015 17:00:24 за №15360588, реєстратором: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, 04053, м.Київ, вул.Артема, буд.73, тел. , 206-71-49; підстава обтяження: договір застави б/н від 25.05.2015, АТ "Сбербанк Росії"; об'єкт обтяження: корпоративні права, які належать Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет", які складаються з права управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-ГТВ", та підтверджуються наявністю долі в статутному капіталі, що складає 90,27% (дев'яносто цілих та двадцять сім сотих відсотків) статутного капіталу, а також підтверджують наявність всіх прав учасника юридичної особи, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про господарські товариства" та статутом юридичної особи, в тому числі, але не обмежуючись, права участі у загальних зборах учасників, отримання частини прибутку юридичної особи, активів у випадку ліквідації юридичної особи тощо; заставна вартість складає 4455000 (чотири мільйони чотириста п'ятдесят п'ять тисяч) грн; відомості про обмеження відчуження: заборона відчужувати; обтяжувач: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", код: 258959784, 01601, м.Київ, вул.Володимирська, 46, тел. 247-43-31; боржник: Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет", код: 00191483, 02160, м.Київ, вул.Каунаська, 27; розмір основного зобов'язання 11792336,52 доларів США; строк виконання зобов'язання: 06.07.2016; термін дії: 26.05.2020; звернення стягнення: не зареєстровано; додаткові дані: договір про відкриття кредитної лінії №74-В/11/54/КЛ, укладений між ПАТ "Укрвторчормет" і АТ "Сбербанк Росії" 07.07.2011.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м.Київ, вул.Володимирська, будинок 46, ідентифікаційний код 25959784) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" (02160, м.Київ, вул.Каунаська, будинок 27, ідентифікаційний код 00191483) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

4. В іншій частині первісних позовних вимог відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.11.2018

Суддя Ю.М. Смирнова