номер провадження справи 17/97/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 Справа № 908/1801/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/1801/18:

за позовною заявою: концерну "Міські теплові мережі",

юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137

фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, віл. Парамонова, буд. 15-В

до відповідача: громадської організації "Культурно-мистецький центр "Іріда",

юридична адреса: 69041, м. Запоріжжя, вул. Кіяшка, буд. 6, кв. 4

фактична адреса: 69050, м. Запоріжжя, вул. Північно кільцева, буд. 6, прим. 3

про стягнення 78 268,20 грн.

Присутні представники:

від позивача: Шаповалова С.Г., довіреність від 11.06.18 № 288/20-19

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

07.09.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 27.08.18 № 189-юр з вимогами концерну "Міські теплові мережі" (далі концерн "МТМ") до громадської організації "Культурно-мистецький центр "Іріда" (надалі ГО "КМЦ "Іріда") про стягнення 78 268,20 грн. за поставку теплової енергії в гарячій воді. Позов обґрунтовано ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу УРСР, ст.ст. 11, 15, 16, 322, 509, 525, 526, 527, 530, 625, 629 ЦК України, Законом України "Про теплопостачання", "Правилами користування тепловою енергією" затвердженими Постановою КМУ від 03.10.07 за № 1198, Постановою КМУ № 630 від 21.07.05 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", ст.ст. 4, 5, 18, 133, 134, 141, 174-177, 184, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 276 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

07.09.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 12.09.18 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1801/18 за правилами спрощеного позовного провадження, якій (справі) присвоєно № провадження 17/97/18. Судове засідання призначено на 11.10.18.

28.09.18 до суду надійшла позовна заява (уточнена) концерну "МТМ" про стягнення вартості спожитої теплової енергії за вих. від 07.09.18 № 204-юр, яку в судовому засіданні 11.10.18 представник позивача просив суд не розглядати, про що письмово зазначив на першому аркуші вказаної заяви.

Судом задоволено клопотання представника позивача, викладене на першому аркуші позовної заяви (уточненої) та не розглядалась вказана заява.

Ухвалою суду від 11.10.18 відкладено розгляд справи № 908/1801/18 на 12.11.18.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У засіданні суду 12.11.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представника позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 27.08.18. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за поставку теплової енергії в гарячій воді в сумі 78 268,20 грн.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з'явився, відзив на позов до суду не надав.

Про дату, час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/1801/18, станом на час відкриття провадження у цій справі місцезнаходженням ГО "КМЦ "Іріда" є: 69041, м. Запоріжжя, вул. Кіяшка, буд. 6, кв. 4.

З метою повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/1801/18 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 234, 247, 250, 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 12.09.18 про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідачу також направлялась ухвала від 11.10.18 в порядку ст.ст. 2, 7-9, 13, 15, 120, 121, 202, 216, 234, 235, 248, 252 ГПК України.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінал якого знаходиться у справі, відповідачем отримано 01.10.18 ухвалу суду від 12.09.18 (про відкриття провадження у справі).

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/1801/18.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/1801/18, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Статуту Концерну "Міські теплові мережі", основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ і її збут. Основними функціями Концерну є: забезпечення розвитку теплофікаційного господарства та забезпечення тепловою енергією для комунально-побутових потреб населення, бюджетних установ і організацій, госпрозрахункових підприємств, інших об'єктів, розташованих в зоні діяльності Концерну; - збір коштів за послуги теплопостачання зони діяльності Концерну (територія міста Запоріжжя) з метою централізованих розрахунків за енергоресурси.

Статтею ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що:

теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

система централізованого теплопостачання - сукупність джерел теплової енергії, магістральних та місцевих (розподільчих) теплових мереж, що об'єднані між собою та використовуються для теплозабезпечення споживача, населеного пункту, яка включає системи децентралізованого та помірно-централізованого теплопостачання.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Отже, споживання теплової енергії можливо лише на підставі договору.

Як вбачається з позовної заяви позивача від 27.08.18 № 189-юр та матеріалів цієї справи, позивач звернувся до відповідача, як до орендаря нежитлового приміщення (договір оренди нежитлового приміщення від 09.10.15 № 234/05, копія якого залучена до матеріалів справи), яку знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 6, із проханням про укладення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 23.05.18 № 501293 (копія листа за вих. № 590/06 від 29.05.18 міститься в матеріалах справи з доказами направлення). Однак, договір між сторонами укладений не був.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи в суді, між Концерном "МТМ" та ГО "КМЦ "Іріда" відсутні врегульовані відповідним договором правовідносини з постачання теплової енергії у гарячій воді.

Як вказано позивачем у позовній заяві від 27.08.18 № 189-юр (дослівно): «… У розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком № 1 до договору.

Теплова енергія відпускалась до нежитлового приміщення за № 3, розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Північнокільцева буд. 6.

Теплове навантаження на систему опалення відповідно до договору № 501293 від 23.05.2018 року складає 0, 011868 Гкал/годину.

Нежитлове приміщення за № 3, розташоване за адресою; м. Запоріжжя вул. Північнокільцева буд. 6, перебуває в орендному користуванні громадської організації «Культурно-мистецький центр Іріда», на підставі договору оренди № 234/05 від 09.10.2015 року.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладений Сторонами:письмової угоди про його розірвання, або припинення його дії.

Згідно п. 5.1. договору, облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Відповідач має єдину з будинком систему опалення.

У Відповідача відсутній власний прилад обліку теплової енергії. На будинку по вул. Північнокільцева встановлений загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії.

Враховуючи відсутність у Відповідача власного приладу обліку теплової енергії, нарахування здійснювалися розрахунковим способом відповідно до Правил користування теплової енергії № 1198 затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року, пропорційно до теплового навантаження споживача зазначеного у додатковій угоді № 2 від 24.04.2013 р. до договору, а саме: 0,005641 Гкал/годину на опалення.

На виконання умов договору № 501293 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в період з квітня 2018 року на суму 78 268,26 грн.

Відповідач не оплатив суму нарахувань…».

Вбачається, що факт постачання теплової енергії підтверджується рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів у спірний період, а саме:

- рішенням Запорізької міської ради від 13.10.16 № 612 … призначено здійснення теплопостачання Концерном "МТМ" підприємств та організацій м. Запоріжжя з 13.10.16;

- рішенням Запорізької міської ради від 30.03.17 № 177 … закінчено опалювальний сезон 2016-2017р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 31.03.17.

- рішенням Запорізької міської ради від 20.10.17 № 617 … призначено здійснення теплопостачання Концерном "МТМ" підприємств та організацій м. Запоріжжя з 24.10.17;

- рішенням Запорізької міської ради від 04.04.18 № 151 … закінчено опалювальний сезон 2017-2018р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 05.04.18.

Таким чином, на думку позивача, як зазначено в позовній заяві:

- концерн «МТМ» у період з квітня 2018 р. відпустив теплової енергії на загальну суму 78 268,26 грн.;

- факт постачання теплової енергії підтверджується наданим суду актом приймання-передачі теплової енергії по особовому рахунку відповідача № 501293 за період з жовтня 2015 р. по квітень 2018 р. та рахунками за жовтень 2015 р., за листопад 2015 р., за грудень 2015 р., за січень 2016 р., за лютий 2016 р., за березень 2016 р., за квітень 2016 р., за жовтень 2016 р., за листопад 2016 р., за грудень 2016 р., за січень 2017 р., за лютий 2017 р., за березень 2017 р., за жовтень 2017 р., за листопад 2017 р., за грудень 2017 р., за січень 2018 р., за лютий 2018 р., за березень 2018 р. та за квітень 2018 р. (копії вказаних документів долучені до матеріалів даної справи);

- направлений на адресу ГО "КМЦ "Іріда" акт приймання-передачі теплової енергії останній не підписував та не повертав, виставлені рахунки на оплату теплової енергії не сплачував (докази направлення акту та рахунків - вкладення у цінний лист від 04.06.18 містяться в матеріалах справи).

Позивач направляв на адресу відповідача претензію від 09.08.18 № 278 на загальну суму 78 268,20 грн., в якій вказано, що вказана заборгованість виникла станом на 01.08.18.

Тому, на думку позивача та як зазначено в позовній заяві від 27.08.18 № 189-юр, станом на час розгляду цієї справи судом, за відповідачем обліковується заборгованість з оплати вартості спожитої теплової енергії за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 23.05.18 № 501293 в період з квітня 2018 р. в сумі 78 268,20 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Частиною 1 ст. 2 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про теплопостачання", учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об'єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб'єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб'єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб'єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з договору або інших підстав, зокрема, юридичного факту, внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що оскільки система опалення нежитлового приміщення за адресою м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 6, а саме частина нежитлового приміщення ІІІ поверху, не відособлена від системи опалення нежитлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, 6, то концерн "МТМ" здійснював подачу теплової енергії у вказане нежитлове приміщення.

Розглядаючи справу по суті спору позивач посилається на те, що заборгованість виникла відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 23.05.18 № 501293 в період з квітня 2018 р.

Однак, суду не було надано жодного доказу на підтвердження вказаного.

Тобто, договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 23.05.18 № 501293, на який посилається позивач у цій справі, не підписаний сторонами, а тому є неукладеним.

Крім того, суд враховано, що період заявлений позивачем в позовній заяві від 27.08.18 № 189-юр (саме з квітня 2018 р.) не відповідає дійсності, оскільки факт постачання теплової енергії позивач підтверджує наданим ним суду актом приймання-передачі теплової енергії по особовому рахунку відповідача № 501293 за ін. період, а саме: за період з жовтня 2015 р. по квітень 2018 р. та рахунками за жовтень 2015 р., за листопад 2015 р., за грудень 2015 р., за січень 2016 р., за лютий 2016 р., за березень 2016 р., за квітень 2016 р., за жовтень 2016 р., за листопад 2016 р., за грудень 2016 р., за січень 2017 р., за лютий 2017 р., за березень 2017 р., за жовтень 2017 р., за листопад 2017 р., за грудень 2017 р., за січень 2018 р., за лютий 2018 р., за березень 2018 р. та за квітень 2018 р.

Також судом враховано, що позивачем у цій справі не надано суду доказів направлення ним відповідачу претензії за вих. від 09.08.18 № 278.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи № 908/1635/18 суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи вказану справу по суті спору судом враховано, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

У зв'язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України та інших підзаконних нормативно-правових актів, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

А тому, як наслідок, суд, через недоведеність, відмовляє позивачу в задоволені позовних вимог у цій справі.

Тобто, відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач посилався на те, що відповідачу було поставлено теплову енергію відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 23.05.18 № 501293, а також те, що період заборгованості за поставлену теплову енергію у відповідача виник з квітня 2018 року. Разом з тим, всупереч вимогам у т.ч. ч. 2 ст. 80 чинного ГПК України, позивачем не подано разом з позовною заявою доказів, які б підтверджували викладене позивачем в позовній заяві від 27.08.18 № 189-юр.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.11.18

Суддя В.Л. Корсун