ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2795/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою выдповідальністю "Луганськгаз Збут", м. Сєверодонецьк
до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , м. Харків
про стягнення коштів 13 648,55 грн.
за участю представників:

позивача: Нескреба С.В., за дов. №1300 від 21.08.18;

відповідача: Асотська О.А., за дов. №22/11-13/04-Рм-18 від 01.11.18.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий природний газ по договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №2018/Б-МРК/50 від 01.01.2018 у розмірі 13 648,55грн. Також, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені ним судові витрати у сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що у відповідача по вищевказаному договору наявна заборгованість за отриманий ним природний газ за період січень-березень 2018 року.

Ухвалою суду від 10.10.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 06.11.2018р. о(об) 12:30.

30.10.2018 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 30928), в якому зазначає про існування заявленої до стягнення заборгованості у сумі 13648,55 грн., яка утворилась за період січень 2018 - березень 2018.

Представник позивача в судовому засіданні 06.11.2018р. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що також зазначив у поданому до суду відзиві на позовну заяву (вх.№30928 від 30.10.2018).

У відповідності до положень ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2018 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій , що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) № 2018/Б-МРК/50 (далі за текстом - договір; а. с. 26-27), за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність споживачу у 2018 році природний газ (далі - газ) в обсягах, строках порядку та на умовах, передбачених цим договором, а споживач зобов'язується прийняти газ та оплатити його вартісь у розмірах, строках порядку та на умовах, що визначні цим договором.

Планові обсяги постачання газу по місяцях визначаються у куб.м. і становлять:

січень 2018- 350 куб. м.;

лютий 2018 - 400 куб. м.;

березень 2018 - 150 куб. м.;

листопад 2018 - 200 куб. м.;

грудень 2018 - 300 куб. м.

Факт поставки газу в відповідному обсязі підтверджується актами приймання-передачі природного газу до договору № 531 від 31.01.2018, № 240 від 28.02.2018 та № 114 від 31.03.2018 (а. с. 32-33).

Однак, за період січень 2018 - березень 2018 утворилась заборгованість у розмірі 13648,55 грн., яка визнається відповідачем та залишається несплаченою останнім.

Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

За умовами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності у відповідача заборгованості за поставлений в січні 2018 - березні 2018 природний газ в рамках договору в сумі 13648,55 грн. підтверджується матеріалами справи, та останнім визнається.

Строк виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати існуючої заборгованості визначений умовами договору, та є таким, що настав.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, про що також зазначив у відзиві на позовну заяву (вх.№30928 від 30.10.2018), суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій , що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) № 2018/Б-МРК/50 від 01.01.2018 в сумі 13648,55 грн.

Згідно ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№30928 від 30.10.2018) позов визнав у повному обсязі, тобто про факт визнання позовних вимог було зазначено відповідачем до початку розгляду справи по суті , на відповідача слід покласти 50 відсотків витрат по сплаті судового збору, які складають 881,00 грн., решта судового збору сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" при поданні позову за платіжним дорученням №524 від 26.09.2018 у розмірі 881,00 грн. підлягає поверненню у разі надходження до суду відповідного клопотання.

Керуючись ст. 73-74, 76-80, 123, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (адреса: 61010, м. Харків, вул. Нетіченська, 14, код в ЄДРПО 40867285) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 87 к. 307, код в ЄДРПО 40268230) - 13648 грн. 55 коп. заборгованості та 881 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 87 к. 307, код в ЄДРПО 40268230).

Відповідач: Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (адреса: 61010, м. Харків, вул. Нетіченська, 14, код в ЄДРПО 40867285).

Повне рішення складено 12.11.2018 р.

Суддя С.Ч. Жельне