ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття провадження у справі

20.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4101/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рістек Груп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Індустрія", м. Дніпро

про стягнення грошових коштів у сумі 352 216,88 грн. за договором поставки № 12/04 від 12.04.2018

Суддя Назаренко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

Представники:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рістек Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Індустрія" про стягнення 352 216,88 грн. за договором поставки № 12/04 від 12.04.2018, з яких: 308 400,00 грн. сума основної заборгованості, 40 041,30 грн. - пеня, 277,56 грн. - інфляційні втрати, 3 498,02 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 12/04 від 12.04.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою від 14.09.2018 позовну заяву залишено без руху та зобов'язано Позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

05.10.2018 Позивач надав до суду клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.11.2018.

Ухвалою від 05.11.2018 підготовче засідання відкладено на 20.11.2018.

16.11.2018 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій позивач просить прийняти його відмову від позову, постановити ухвалу про закриття провадження у справі та розглянути справу без участі представника позивача.

19.11.2018 позивач надав до суду докази оплати відповідачем частини боргу.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав.

Законодавець визначає основоположним процесуальним правом особи, яка бере участь у справі, право бути належно повідомленою про час та місце судового розгляду.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Поштова кореспонденція надіслана на адресу сторони судового процесу згідно Витягу з ЄДР, тобто, за останньою відомою суду адресою, яка повернена підприємством зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання", була не отримана адресатом в звязку з відмовою від отримання, надісланих на його адресу судових рішень.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

Таким чином, у випадках якщо судові рішення були направлені судом на адресу сторони судового процесу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не були вручені адресату, а були повернуті до господарського суду з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання, то в силу ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України є підстави вважати вказані судові рішення врученими стороні належним чином і, що він був належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, оскільки неотримання поштової кореспонденції у цих випадках спричинено недобросовісною поведінкою особи, що полягає у незабезпеченні вчасного отримання поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі на підставі наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно до ч. 1, 2, 3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана представником позивача, адвокатом ОСОБА_1, якому надано відповідні повноваження для відмови від позову.

Також в заяві про закриття провадження у справі позивач вказує про те, що йому відомі наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

При винесенні ухвали про закриття провадження у справі судом враховано положення ч.4 ст.231 ГПК України, згідно з якою при закритті провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

На підставі викладеного, провадження у справі №904/4101/18 слід закрити.

Зокрема судом враховано положення норм чинного законодавства якими регулюється питання повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору в разі закриття провадження у справі.

Частиною 3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.1 ст.130 разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету України 50 % судового збору, у сумі 2 641,62 грн., який сплачений за квитанцією № 0.0..1 від 07.09.2018, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 904/4101/18 (а.с. 6).

Керуючись ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Провадження у справі № 904/4101/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рістек Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Індустрія" про стягнення грошових коштів у сумі 352 216,88 грн. за договором поставки № 12/04 від 12.04.2018 - закрити.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Рістек Груп" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, б. 1, оф. 8, ) судовий збір у сумі 2 641,62 грн., сплачений згідно квитанцією № 0.0..1 від 07.09.2018 на суму 5 283,25 грн., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 904/4101/18 (а.с. 6).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2