ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Справа № 924/623/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Розізнана І.В.

суддя Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Петрук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.08.2018 р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Танасюк О.Є., суддя Виноградова В.В., суддя Муха М.Є., повний текст ухвали складено 30.08.2018 р.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини" про роз'яснення рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р. по справі та відстрочення виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017р. до двох місяців з дати роз'яснення рішення у справі № 924/623/16

за позовом Хмельницького заводу "Полімер"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - адвоката Цюпик О.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.08.2018 р. у справі №924/623/16 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини" про роз'яснення рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р. по справі та відстрочення виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р. до двох місяців з дати роз'яснення рішення, відмовлено.

В обґрунтування вказаної ухвали суд першої інстанції, посилаючись на ст.245 ГПК України, ст. ст. 1, 5, 31 Закону України "Про виконавче провадження", вказав, що питання примусового виконання рішень суду відповідно до законодавства покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та приватних виконавців, як наслідок, законодавством не передбачена можливість суду вирішувати організаційні питання, пов'язані з процесом примусового виконання рішень, роз'яснювати рішення суду в частині виконання. При цьому суд звернув увагу, що у резолютивній частині рішення від 07.03.2017 р. у справі №924/623/16 зазначено об'єкт, що підлягає знесенню - самочинно прибудовані металеві сходи закритого типу (площа 1-го, 2-го та 3-го поверхів відповідно 5,4 кв.м., 6,3 кв.м., 3,2 кв.м.), що розташовані по вул. Пілотській, 77/3В в м.Хмельницькому, який зазначено самим позивачем у позовній заяві. З огляду на вказане, а також із необґрунтованістю заявником підстав для роз'яснення рішення суду, в тому числі резолютивної частини, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини" про роз'яснення судового рішення від 07.03.2017 р. у справі №924/623/16 в частині його виконання не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини", звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати і прийняти нове судове рішення, яким роз'яснити резолютивну частину рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р. у справі №924/623/16.

Мотивуючи апеляційну скаргу відповідач вказує, що суд першої інстанції поверхнево дослідив вимоги та доводи заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини". Вважає, що суд не звернув уваги на посилання заявника про те, що рішення у справі №924/623/16 є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, що необхідно знести на першому поверсі, оскільки сходи на першому поверсі взагалі відсутні.

Позивач, Хмельницький завод "Полімер", подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. Посилаючись на ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", зазначає, що резолютивна частина рішення від 07.03.2017 р. у справі №924/623/16 викладена чітко та зрозуміло, оскільки вказано, яку дію має вчинити відповідач, який саме об'єкт підлягає знесенню та вказано адресу розташування цього об'єкту.

Позивач участь повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.мат. оскарж.85), а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали оскарження ухвали, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

За змістом вказаних норм чинного законодавства, роз'яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності. Отже, йдеться про викладення судового рішення у більш зрозумілій формі. Необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Щодо посилання апелянта про незрозумілість резолютивної частини рішення у справі №924/623/16 колегія суддів враховує таке.

Апеляційним судом встановлено, що предметом позову у справі №924/623/16 були вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1,2031 га, кадастровий номер :05:004:0056 по вул.Пілотській, 77/3В в м.Хмельницькому, приведенням у первинний стан шляхом знесення самочинно прибудованих ТОВ "Агро-запчастини" металевих сходів закритого типу (площа 1-го, 2-го та 3-го поверхів відповідно 5,4 кв.м., 6,3 кв.м., 3,2 кв.м.).

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р. у справі №924/623/16 (арк. мат. оскарж. 3-7) позов Хмельницького заводу "Полімер" задоволено у повному обсязі. Зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини" знести самочинно прибудовані металеві сходи закритого типу (площа 1-го, 2-го та 3-го поверхів відповідно 5,4 кв.м., 6,3 кв.м., 3,2 кв.м.), що розташовані по вул. Пілотській, 77/3В в м.Хмельницькому. Вказане рішення переглядалось в апеляційному/касаційному порядку, та залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 р., постановою Верховного Суду від 17.04.2018 р.).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 43 ГПК України (в редакції чинній на дату прийняття рішення), господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (абз.2, 3 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 р.).

Відповідно до ст. 84 ГПК України (в редакції чинній на дату прийняття рішення), резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог.

У резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій - відповідний припис, наприклад: "Такому-то звільнити таке-то приміщення (із зазначенням його найменування, місцезнаходження згідно з поштовою адресою, площі)" (пп.9.10 Пленуму).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції від 07.03.2017 р. має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих позовних вимог, оскільки вказано, яку дію має вчинити відповідач (знести), який саме об'єкт підлягає знесенню (самочинно прибудовані металеві сходи закритого типу), його площу і поверховість (площа 1-го, 2-го та 3-го поверхів відповідно 5,4 кв.м., 6,3 кв.м., 3,2 кв.м.), та вказано адресу місцезнаходження цього об'єкту (вул. Пілотська, 77/3В в м.Хмельницькому). З огляду на що заявником не обґрунтовано в апеляційній скарзі, у чому саме полягає неясність рішення від 07.03.2017 р. та розуміння яких саме висновків суду викликає труднощі, а викладені у поданій заяві доводи не дають підстав вбачати незрозумілості суті вказаного судового рішення та фактично зводяться до необхідності роз'яснення та встановлення способу і порядку виконання рішення, про що суд першої інстанції зробив вірний висновок.

При цьому роз'яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення, а не засобом визначення дій спрямованих на досягнення кінцевого результату у справі, визначеному в резолютивній частині рішення суду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч.1, 2 ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі №910/1873/17).

За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 129-1 Конституції України щодо обов'язковості судових рішень, колегія суддів вважає, що у даній справі має місце зловживання відповідачем процесуальними правами, оскільки товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Запчастини" протягом тривалого періоду часу не виконується рішення господарського суду Хмельницької області від 20.05.2013 р. у справі №924/387/13 (арк.мат.оскарж.29-33), рішення господарського суду Хмельницької області від 07.03.2017 р., якими зобов'язано заявника знести самочинно прибудовані металеві сходи закритого типу (площа 1-го, 2-го та 3-го поверхів відповідно 5,4 кв.м., 6,3 кв.м., 3,2 кв.м.), що розташовані по вул. Пілотській, 77/3В в м. Хмельницькому.

Також апеляційним судом встановлено, що 19.12.2017 р. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та надано боржнику 10-денний строк (робочі дні) на самостійне виконання рішення суду (арк. мат.оскарж. 7).

Натомість боржник 04.01.2018 р. подав клопотання про те, що зобов'язується самостійно знести самочинно прибудовані металеві сходи до 19.01.2018 р. Строк самостійного виконання рішення суду боржник обґрунтував тим, що на підприємстві встановлені вихідні дні, у зв'язку із новорічними та різдвяними святами. Вказане клопотання було задоволено та відкладено виконавчі дії (арк. мат.оскарж. 8).

Однак до цього часу боржником не виконано в самостійному порядку рішення суду.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції розцінює дії скаржника щодо подачі заяви про роз'яснення рішення суду, як такі, що скеровані на затягування виконання рішення суду та порушення прав Хмельницького заводу "Полімер", позов якого було задоволено, а отже й такими, що підпадають під визначення ст. 13 ЦК України "зловживання правом".

Клопотання скаржника, викладене в апеляційній скарзі, про зупинення виконавчих дій по примусовому виконанню наказу №924/623/16 від 23.11.2017 р., задоволенню не підлягає, оскільки правом щодо зупинення вчинення виконавчих дій наділені органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці у випадках передбачених ст.34 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді заяви судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятої у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Оскільки відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.08.2018 р. у справі №924/623/16 залишити без змін, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-запчастини" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "08" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.