ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. Справа№ 910/24519/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

на рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2017р.

у справі №910/24519/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 100 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду міста Києва , в якій просив стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" матеріальну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.08.2017 р. у справі № 910/24519/16 позов задоволено частково: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" 38 131 грн. 58 коп. - суму страхового відшкодування.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу "Honda Accord", з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 38 131,58 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 87 912,59 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2017 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Власов Ю.Л., судді Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 28.09.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2017р. у справі №910/24519/16 призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018р. поновлено провадження у справі №910/24519/16, призначено судове засідання на 02.10.2018 р.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 року справу № 910/24519/16 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/24519/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М. А.- головуюча суддя; судді - Дикунська С.Я., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. у справі №910/24519/16, у визначеному складу колегії суддів, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.11.2018 р.

Представники сторін у судове засідання 13.11.2018 року не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином (а.с. 6-7 том 2).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване суду першої інстанції - частковому скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.07.2016 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №15900а6да, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 20 том 1).

28.08.2016 р. в м. Дніпропетровськ на перехресті вул. Запорізьке Шосе та вул. Панікахи, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "ВАЗ 11193", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №755116 (а.с. 31 том 1).

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28.09.2016 року у справі №201/12867/16-п винним у дані ДТП був визнаний ОСОБА_4 (а.с. 33 том 1)

28.08.2016 р. ОСОБА_3 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 22 том 1).

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку № 19/09/16 від 17.09.2016 р., вартість матеріального збитку транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 87 912,59 грн. (коефіцієнт фізичного зносу - 0,638)

Згідно рахунку № 206м від 13.09.2016 року, складного ФОП ОСОБА_5 вартість ремонту транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 106 354,52 грн. (а.с. 48 том 1)

27.09.2016 р. ПАТ «СК «АХА Страхування» було складено страховий акт № АХА2168399, відповідно до якого позивач прийняв рішення про виплату суми страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн.(а.с. 50 том 1)

Позивач на підставі страхового акту № АХА2168399 здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 100 000,00 грн. в рахунок ремонту транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується платіжним дорученням № 270 716 від 28.09.2016 р. (а.с. 51 том 1)

З матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ 11193", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/9587007, франшиза 0 грн, ліміт відповідальності - 100 000 грн. (а.с. 34 том 1)

З метою досудового врегулювання спору, 09.12.2016 р. позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив компенсувати в порядку регресу витрати у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.52 том 1)

Як зазначає позивач, вказана вимога відповідачем була залишена без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з зазначеним позовом до відповідача про стягнення з останнього 100 000,00 грн. страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги частково в розмірі 38 131,58 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відшкодуванню підлягають завдані застрахованому транспортному засобу збитки, пов'язанні з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, та здійснив розрахунок вартості матеріалів з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,638.

Проте, колегія суддів не погоджується частково з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з: життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування у встановлений договором строк.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Як видно з матеріалів справи та зазначалось вище, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №15900а6да.

Як підтверджується копією платіжного доручення № 270 716 від 29 вересня 2016 року (а.с. 51 том 1) позивач за договором страхування транспортного засобу у зв'язку із настанням страхового випадку, на виконання умов вищевказаного договору добровільного страхуванння, виплатив страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як унормовано відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ 11193", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/9587007, франшиза 0 грн, ліміт відповідальності - 100 000 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 було визнано винною у вчинені ДТП при керуванні транспортного засобу "ВАЗ 11193", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року (а.с.33 том1)

Таким чином, відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації транспортного засобу "ВАЗ 11193", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем.

Спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач, як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яка є предметом спору в цій справі та яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Враховуючи наведене вище, у справі, що розглядається, у відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, та за мінусом франшизи.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

Пунктом 3.9 Методики передбачено, що фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв'язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників.

Згідно п.7.37 Методики коефіцієнт фізичного зносу Ез розраховується за формулою: Ез = 1 - (С/Цн).

У п.7.38 Методики вказано, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів; 3 роки - для вантажних колісних транспортних засобів, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних колісних транспортних засобів, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу.

Тому, пред'явлення позивачем (особа, яка має право на отримання відшкодування замість потерпілого) до відповідача (страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) вимоги про виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є неправомірним.

Як вбачається з матеріалів справи рік випуску застрахованого позивачем транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 2007 р., отже строк експлуатації зазначеного транспортного засобу становить понад 7 років, в зв'язку з чим при визначенні вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 має визначатися з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до звіту про оцінку матеріального збитку № 19/09/16 від 17.09.2016 р., вартість матеріального збитку транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 87 912,59 грн. (коефіцієнт фізичного зносу - 0,638).

Оскільки відповідач не погоджувався з проведеною оцінкою, а тому для визначення розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом застрахованого транспортного засобу з урахуванням зносу, колегією суддів Київського апеляційного господарського суду ухвалою від 31.10.2017 р. було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Висновком експертів за результатами проведення комісійної судової авто товарознавчої експертизи № 8279/18-54 від 10.09.2018 р. встановлено, що розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням зносу станом та в цінах на момент скоєння ДТП складав 77 279,28 грн.

Таким чином, згідно з висновком експертів № 8279/18-54 від 10.09.2018 р було встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля " транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням зносу складає 77 279,28 грн., а тому у відповідача у зв'язку настанням страхового випадку виник обов'язок з відшкодування позивачеві оціненої шкоди, завданої власнику автомобіля транспортного засобу "Honda Accord", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей у розмірі 77 279,28 грн.

Зважаючи на викладенее, колегія суддів дійшла до висновку, що до позивача переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, а саме до відповідача, у межах визначених договором добровільного страхування наземного транспортного засобу та фактично здійснених позивачем витрат, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей, у зв'язку з чим позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню частково, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 77 279,28 грн.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2017 р. підлягає частковому скасуванню

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. у справі №910/24519/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 10.08.2017р. у справі №910/24519/16 скасувати частково та прийняти нове рішення, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ) 77 279,28 грн. - суму страхового відшкодування та 1 159,19 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити повністю.»

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ) 1 275,11 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/24519/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 19.11.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Пономаренко