ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 листопада 2018 року                                                  Справа № 923/948/18

Суддя Господарського суду Херсонської області Остапенко Т.А., розглянувши матеріали

за позовом: Акціонерного товариства «Гідросталь», місцезнаходження: 74900, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Промислова, 2, ідентифікаційний код юридичної особи: 00100256

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідроеенргомаш», місцезнаходження: 117405, Росія, м. Москва, вул. Кирпичные выемки, 2, корп. 1

про стягнення 27311600,00 рублів РФ

в с т а н о в и в:

06.11.2018 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Гідросталь» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідроенергомаш» заборгованості за договором поставки продукції № 03-17 від 17.03.2017 року у розмірі 27311600,00 рублів РФ, що за офіційним курсом НБУ на дату звернення складає 11716403,28 грн.

Позовні вимоги, на підставі ст. ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 629, 662, 692 ЦК України, обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «Промгідроенергомаш» зобов’язань з оплати товару, поставленого АТ «Гідросталь» за вищевказаним договором поставки.

Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 року розподілена судді Остапенко Т.А.

Обґрунтовуючи територіальну підсудність даного позову Господарському суду Херсонської області, АТ «Гідросталь» зазначає про те, що у п. 7.5. Договору поставки продукції № 03-17 від 17.03.2017 року сторонами договору передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов Договору, в тому числі, пов’язані з порушенням умов Договору однією із сторін, закінченням строку або недійсністю Договору, належать до розгляду в Господарському суді України або Арбітражному суді РФ за вибором позивача. Пунктом 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 4 ГПК України, передбачено право юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки, воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Відповідно до ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб, визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (в яких хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою), зокрема і питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, визначені Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з статтею 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92 р., ратифікована Україною 19.12.92 р., Російською Федерацією 09.10.92 р. (далі Угода), вона регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Статтею 4 Угоди визначено, що компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову; здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача; виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору; мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди; має постійне місце проживання або місце знаходження позивач за позовом про захист ділової репутації; знаходиться контрагент-постачальник, підрядник або той, хто надає послуги (виконує роботи), і спір стосується укладення, зміни і розірвання договорів. Компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

Отже, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, переданий на розгляд спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог глави 2 ГПК України, зокрема з дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Частинами 1, 2 ст. 27 ГПК України, визначено, що позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також, у п. 7.5. Договору поставки продукції № 03-17 від 17.03.2017 року сторонами договору передбачено, що всі спори та розбіжності, які виникли при виконанні умов Договору, в тому числі, пов’язані з порушенням умов Договору однією із сторін, закінченням строку або недійсністю Договору, належать до розгляду в Господарському суді України або Арбітражному суді РФ за вибором позивача.

Статтею 29 ГПК України передбачено право вибору Позивача між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Однак, наведене у позові Позивачем обґрунтування звернення до Господарського суду Херсонської області, а саме: за місцезнаходженням Позивача, не відповідає як п. 7.5. Договору поставки № 03-17 від 17.03.2017 року, так і ст. 29 ГПК України.

При цьому, суд позбавлений права тлумачити п. 7.5. Договору, яким сторонами не визначено підсудності спору саме господарському суду Херсонської області, або ж вказівки про те, що спір може бути розглянутий за місцезнаходженням позивача.

Суд відмовляє у прийнятті позовної заяви якщо у пророгаційній угоді сторонами неправильно викладено назву суду або зазначено суд, існування якого не передбачено чинним законодавством, про що зазначено в пункті 1 роз’яснення Президії ВГСУ України №04-5/608 від 31.05.2002 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій».

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі, не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви, постановляється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу ( ч. 3 ст. 175 ГПК України).

Враховуючи викладене, а також відсутність підстав для прийняття до провадження та розгляду спору, передбачених ст.4 Угоди, ст. ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд відмовляє у відкритті провадження у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору, в разі відмови у відкритті провадження, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Акціонерному товариству «Гідросталь» у відкритті провадження у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогідроенергомаш» про стягнення 27311600,00 рублів РФ.

2. Копію ухвали, разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області.

Ухвалу складено та підписано 09.11.2018 року

додатки: позовна заява з доданими до неї матеріалами на 126 арк., в т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № 2010 від 05.11.2018 на суму 175746,05 грн. , опис вкладення у цінний лист.

Суддя                                                                                          Т.А. Остапенко