ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 5002-3/4321-2012

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання (заяви) учасників справи № 5002-3/4321-2012

за заявою кредитора ОСОБА_1, м. Дніпро (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (ідентифікаційний код 30415212, смт Кушугум Запорізької області (с.Семисотка Ленінського району Автономної Республіки Крим - адреса на дату порушення справи про банкрутство 06.12.2012)

У судовому засіданні приймали участь:

розпорядник майна: Мартиненко Н.М. (посвідчення №1190 від 26.06.2013)

представник кредитора ОСОБА_4.: ОСОБА_5 (довіреність б/н від 22.07.2016, т.6 а.с. 115);

представник боржника: Дячко О.В. (керівник згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, паспорт серії АЕ №541487);

від інших кредиторів: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області (далі - суд) перебуває справа №5002-3/4321-2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (далі - боржник, ТОВ «Валок»), яка порушена за заявою ОСОБА_1 на підставі ст. 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство, у редакції від 04.11.2012), про що було винесено ухвалу Господарського суду Автономної Республіки Крим (далі - АРК) від 06.12.2012.

Ухвалою суду від 12.10.2015 (суддя Наріжний С.Ю.) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого включено вимоги ОСОБА_1 у сумах: 1 299 653,43грн - 4 черга; 1 624 274,70грн - 6 черга; окремо включено до реєстру вимог кредиторів: нерухоме майно базу відпочинку ТОВ «Валок», заг.пл. 2464,60кв.м., адреса АДРЕСА_3 км., договір іпотеки від 21.11.2007, договір купівлі-продажу кредитного портфелю з ПАТ «ОТП Банк» від 10.12.2010, перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторінг Україна» (01033, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д); окремо включено до реєстру вимог кредиторів: нерухоме майно нежитлова будівля ТОВ «Валок», адреса АДРЕСА_4 договір іпотеки від 25.05.2011 - перебуває в іпотеці ОСОБА_7 (АДРЕСА_1).

Ухвалою суду від 26.01.2016 визнано грошові вимоги ОСОБА_4 до боржника у сумі: 4 502 436,00грн - 1 черга; окремо включено до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Валок»: рухоме майно ТОВ «Валок» згідно додатку №1 до Договору застави від 11.04.2011 (за виключенням зазначеного в п. 30) заставною вартістю 4 500 000,00грн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5

Провадження у справі на даний час перебуває в процедурі розпорядження майном боржника у порядку визначеному Законом про банкрутство, у редакції чинній до 19.01.2013.

Додатковою ухвалою суду від 02.08.2016 відхилено клопотання ініціюючого кредитора ОСОБА_1 від 16.11.2015 б/н (вх. № 27858/15) про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мартиненко Н.М. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 зазначену ухвалу було скасовано, а матеріали справи було повернуто до суду та передано для подальшого розгляду судді Наріжному С.Ю.

Ухвалою суду від 27.10.2016 призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.11.2016 клопотання ініціюючого кредитора від 16.11.2015 б/№ (вх. № 27858/15) про визнання ТОВ «Валок» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мартиненко Н.М.; заяви ОСОБА_4 від 15.08.2016 б/№ (вх. № 16838/16) про уточнення позовних вимог; клопотання розпорядника майна боржника від 31.08.2016 № 15/08-16 (вх. №17857/16) про відсторонення ОСОБА_9. від посади керівника ТОВ «Валок» та покладення виконання обов'язків керівника на розпорядника майна боржника Мартиненко Н.М.; призначено розгляд мирової угоди від 09.08.2016, затвердженої комітетом кредиторів 09.08.2016 та поданої розпорядником майна боржника Мартиненко Н.М. згідно супровідного листа від 28.08.2016 №12/08-16 (вх. №17795/16). Крім того, зазначеною ухвалою призначено судове засідання, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи припинення провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 16.11.2016 розгляд вищевказаних питань відкладено на 17.01.2017.

11.01.2017 до суду надійшло клопотання кредитора ОСОБА_1 від 08.01.2017 б/н (вх. № 424/17) про зупинення провадження у справі.

11.01.2017 до суду надійшла заява кредитора ОСОБА_1 від 08.01.2017 б/н (вх. № 5/17) про відвід судді Наріжного С.Ю. від розгляду справи №5002-3/4321-2012.

Крім того, 16.01.2017 до суду надійшла заява розпорядника майна від 13.01.2017 № 05/01-17 (вх.№ 6/17) про відвід судді Наріжного С.Ю. від розгляду справи №5002-3/4321-2012.

Указані вище заяви кредитора ОСОБА_1 та розпорядника майна боржника про відвід судді залишені без задоволення ухвалами суду від 17.01.2017.

У той же час, 17.01.2017 суддею Наріжним С.Ю. подано заяву про самовідвід від розгляду справи №5002-3/4321-2012, яка ухвалою суду від 17.01.2017 була задоволена; матеріали справи №5002-3/4321-2012 передано до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2017 справу №5002-3/4321-2012 передано на розгляд судді Антоновій В.М., яка ухвалою суду від 20.01.2017 справу № 5002-3/4321-2012 прийняла до свого провадження.

Розгляд справи, розгляд клопотання ініціюючого кредитора визнання ТОВ «Валок» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мартиненко Н.М., розгляд заяви ОСОБА_4 про уточнення позовних вимог, розгляд клопотання розпорядника майна боржника про відсторонення ОСОБА_9. від посади керівника ТОВ «Валок» та покладення виконання обов'язків керівника на розпорядника майна боржника, розгляд мирової угоди від 09.08.2016, затвердженої комітетом кредиторів 09.08.2016 та поданої розпорядником майна боржника Мартиненко Н.М. призначено на 23.02.2017.

Ухвалою суду від 09.03.2017 задоволено заяву ОСОБА_4 від 15.08.2016 б/№ (вх. №16838/16) про уточнення позовних вимог; зменшено визнану суму кредиторської заборгованості ТОВ «Валок» перед ОСОБА_4 до 4 302 436,00грн; провадження у справі № 5002-3/4321-2012 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №317/3287/16-ц, яка розглядається Запорізьким районним судом Запорізької області.

Ухвалою суду від 27.11.2017 поновлено провадження у справі №5002-3/4321-2012 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.12.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017 розгляд справи відкладено до 08.02.2018; відкладено розгляд клопотання ініціюючого кредитора від 16.11.2015 б/н (вх. № 27858/15) про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мартиненко Н.М.; відкладено розгляд клопотання розпорядника майна боржника від 31.08.2016 № 15/08-16 (вх. №17857/16) про відсторонення ОСОБА_9. від посади керівника ТОВ «Валок» та покладення виконання обов'язків керівника на розпорядника майна боржника; відкладено розгляд мирової угоди від 09.08.2016, затвердженої комітетом кредиторів 09.08.2016 та поданої розпорядником майна боржника Мартиненко Н.М. згідно супровідного листа від 28.08.2016 №12/08-16 (вх. №17795/16) та зобов'язано боржника надати суду докази погашення заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_7

Водночас, 15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 13.10.2017, відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05.02.2018 до суду надійшла заява ініціюючого кредитора від 01.02.2018 б/н (вх. № 8/18) про відвід судді Антонової В.М. від розгляду справи №5002-3/4321-2012.

Ухвалою суду від 06.02.2018 провадження у справі №5002-3/4321-2012 зупинено до прийняття рішення за результатом розгляду вищезазначеної заяви, яку передано до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду згідно вимог ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідну заяву передано на розгляд судді Зайця Д.Г., який ухвалою суду від 07.02.2018 відмовив у задоволенні заяви ініціюючого кредитора від 01.02.2018 б/н (вх. №8/18 від 05.02.2018 року) про відвід судді Антонової В.М. від розгляду справи №5002-3/4321-2012.

За таких обставин, ухвалою суду від 08.02.2018 провадження у даній справі поновлено.

Разом з цим, 08.02.2018 суддею Антоновою В.М. заявлено самовідвід у справі №5002-3/4321-2012, який ухвалою суду від 08.02.2018 був задоволений та постановлено зазначену справу передати до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду.

Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.02.2018 справу №5002-3/4321-2012 передано до розгляду судді Янюк О.С., яка ухвалою суду від 13.02.2018 прийняла її до свого провадження та призначила до розгляду у судовому засіданні на 05.03.2018.

28.02.2018 до суду звернувся ініціюючий кредитор із клопотанням (вх.№ 432/18) про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №911/90/18.

01.03.2018 до суду звернувся розпорядник майна із клопотанням №25/01/18 (вх.№ 4380/18), у якому останній просить продовжити строк процедури розпорядження майном та повноваження розпорядника майна, зупинити провадження у справі №5002-3/4321-2012 до набрання законної сили рішення у справі №911/90/18.

05.03.2018 у судовому засіданні судом були розглянуті клопотання ОСОБА_1 від 04.02.2018 (вх.№ 2659/18) та розпорядника майна №25/01/18 (вх.№4380/18) про зупинення провадження у справі, у задоволенні яких було відмовлено, про що було винесено відповідну ухвалу від 05.03.2018. Крім того, вказаною ухвалою суду розгляд справи було відкладено до 16.04.2018.

Під час судового засідання 16.04.2018 ініціюючим кредитором було заявлено суду клопотання (вх.№7346/18) про розгляд клопотань: від 16.11.2015 б/н (вх. №27858/15) про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мартиненко Н.М; від 23.11.2015 б/н (вх. №28014/15) про вжиття заходів забезпечення грошових вимог кредиторів; від 12.01.2016 (вх. 453/16) про доручення документів до матеріалів справи; від 25.05.2016 (вх. №11091/16) про витребування доказів.

Окрім цього, розпорядником майна було подані суду: заява №06/04/18 від 12.04.2018 (вх.№7347/18) та клопотання №05/04/18 від 12.04.2018 (вх.№7348/18) про затвердження розрахунку грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 03.10.2013 по 31.03.2018; письмові пояснення №05/04/18 від 12.04.2018 (вх.№7352/18) у яких остання просила суд залишити без розгляду клопотання від 31.08.2016 № 15/08-16 (вх.№ 17857/16) про відсторонення ОСОБА_9. від посади керівника ТОВ «Валок» та покладення виконання обов'язків керівника на розпорядника майна боржника.

За результатами судового засідання 16.04.2018 судом було постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання розпорядника майна про залишення без розгляду клопотання від 31.08.2016 № 15/08-16 (вх. № 17857/16) про відсторонення ОСОБА_9. від посади керівника ТОВ «Валок». Крім того, у судовому засіданні було оголошено перерву до 14.05.2018 з метою надання ОСОБА_1 додаткових доказів.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді у справі №5002-3/4321-2012 ОСОБА_8 у відпустці у період з 14.05.2018 по 16.05.2018 на підставі наказу від 03.05.2018 №68-ВП, розгляд вищевказаних клопотань було відкладено до 04.06.2018, про що було винесено відповідну ухвалу від 04.05.2018.

31.05.2018 до суду від ініціюючого кредитора у даній справі ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 31.05.2018 про відвід судді Янюк О.С. від розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 31.05.2018 провадження у справі зупинено до прийняття рішення за результатом розгляду вищезазначеної заяви, яку передано до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду згідно вимог ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідну заяву передано на розгляд судді Кошика А.Ю., який ухвалою суду від 08.06.2018 відмовив у задоволенні заяви ініціюючого кредитора про відвід судді Янюк О.С.

За таких обставин, ухвалою суду від 12.06.2018 провадження у даній справі поновлено та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.07.2018.

04.06.2018 до суду звернувся розпорядник майна боржника із клопотаннями (вх. №10394/18 та вх.№10395/18) про затвердження розміру грошової винагороди арбітражному керуючому Мартиненко Н.М. та із заявою №08/06/18 від 02.06.2018 (вх. №10396/18) про продовження строку розпорядження майном та продовження повноважень розпорядника майна.

Під час судового засідання 09.07.2018 в учасників справи виникла необхідність подання додаткових доказів у справі, у зв'язку із чим судом на підставі ст. 216 ГПК України було відкладено розгляд справи до 26.07.2018.

Ухвалами суду від 26.07.2018 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.09.2018) відмовлено у задоволенні клопотання ініціюючого кредитора від 23.11.2015 б/н (вх. №28014/15); задоволено клопотання розпорядника майна про продовження строку розпорядження майном та продовження повноважень розпорядника майна; витребувано від приватних нотаріусів Чижик І.О. та Прокудіної Л.Д. відповідні документи та відкладено розгляд клопотання ініціюючого кредитора про визнання боржника банкрутом, розпорядника майна про затвердження мирової угоди та про затвердження відповідної винагороди на 16.08.2018.

Під час судового засідання 16.08.2018 розпорядником майна було подано суду заяву №13/08/18р від 16.08.2018 (вх.№16042/18) про затвердження оновленого реєстру кредиторів, яка ухвалою суду від 16.08.2018 була призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.09.2018. Крім того, даною ухвалою також призначено розгляд заяв розпорядника майна (вх.№№10394/18; 10395/18; 5981/18; 5979/18; 15980/18) про затвердження грошової винагороди та визначення подальшої судової процедури банкрутство щодо боржника відкладено на 08.10.2018.

05.09.2018 до суду від ініціюючого кредитора надійшла заява б/н від 02.09.2018 про відвід судді Янюк О.С. від розгляду справи № 5002-3/4321-2012, у зв'язку із чим ухвалою суду від 06.09.2018 провадження у справі було зупинено та передано відповідну заяву до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду для розгляду даної заяви. За таких обставин, судове засідання призначене на 06.09.2018 не відбулось.

Ухвалою суду від 10.09.2018 (суддя Горбасенко П.В) у задоволені заяви про відвід було відмовлено.

Ухвалою суду від 10.09.2018 провадження у справі №5002-3/4321-2012 поновлено, призначено розгляд заяв розпорядника майна про затвердження грошової винагороди, визначених в ухвалі суду від 16.08.2018, та визначення подальшої судової процедури банкрутство щодо боржника на 08.10.2018.

04.10.2018 до суду від ініціюючого кредитора у даній справі надійшла заява б/н від 02.10.2018 про відвід судді Янюк О.С. від розгляду справи №5002-3/4321-2012, у зв'язку із чим ухвалою суду від 08.10.2018 провадження у справі було зупинено та передано відповідну заяву до відділу автоматизованого документообігу для визначення складу суду для розгляду даної заяви. За таких обставин, судове засідання призначене на 08.10.2018 не відбулось.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної заяви визначено суддю Христенко О.О., яка ухвалою суду від 09.10.2018 у задоволенні заяви про відвід судді відмовила.

Ухвалою суду від 11.10.2018 провадження у справі №5002-3/4321-2012 поновлено, призначено розгляд заяв та клопотань, визначених в ухвалах суду від 16.09.2018 та від 10.09.2018, та ініціюючого кредитора від 01.10.2018 (вх. №20308) про призначення до розгляду клопотання останнього від 16.11.2015 (вх. №27858/15) на 01.11.2018.

У судове засідання 01.11.2018 ініціюючий кредитор, представники кредиторів ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно (т. 9 а.с. 230, 254-260), явка судом обов'язковою не визнавалась, відомостей у порядку ч. 7 ст.120 ГПК України щодо зміни своєї адреси суду не подавали, а тому ураховуючи положення ст. 42, 242 ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання без участі останніх.

Під час судового засідання суд визнав за необхідне розглянути заяву розпорядника майна від 16.08.2018 №13/08/18р-реєстр (вх. №16042/18 від 16.08.2018) щодо розгляду та затвердження оновленого реєстру вимог кредиторів. Крім того, розпорядником майна також було подано уточнюючу заяву від 22.10.2018 №02-10/10-2018 (вх.№ 30910/18 від 29.10.2018), у якій остання зазначила, що у ТОВ «Валок» відсутні будь-які зобов'язання перед заставними кредиторами, а саме, перед ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна». За таких обставин, просить суд затвердити оновлений реєстр кредиторів.

У судовому засіданні присутні учасники справи підтримали подане клопотання розпорядника майна та просили його задовольнити.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Абзацом 6 ст. 1 Закону про банкрутство встановлено, що кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів).

Грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України (абз.7 ст. 1 Закону про банкрутство).

Як зазначено в абз. 21 ст. 1 Закону про банкрутство, сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Поряд із цим в пункті 9.1 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 №04-5/1193 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 16 Закону про банкрутство, учасниками зборів кредиторів з правом голосу є кредитори, вимоги яких включені до реєстру кредиторів. Кредитори, вимоги яких погашені відповідно до Закону про банкрутство, не приймають у подальшому участі у справі про банкрутство.

Зазначене обумовлено тим, що в зв'язку із погашенням вимог, останній втрачає статус кредитора, а тому не може бути в подальшому учасником провадження у справі про банкрутство.

Як зазначалось вище, ухвалою суду від 12.10.2015 окремо включено до реєстру вимог кредиторів: нерухоме майно базу відпочинку ТОВ «Валок», заг.пл. 2464,60кв.м., адреса АДРЕСА_3 км., договір іпотеки від 22.11.2007, договір купівлі-продажу кредитного портфелю з ПАТ «ОТП Банк» від 10.12.2010, перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторінг Україна» (01033, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д); окремо включено до реєстру вимог кредиторів: нерухоме майно нежитлова будівля ТОВ «Валок», адреса АДРЕСА_4 договір іпотеки від 25.05.2011 - перебуває в іпотеці ОСОБА_7 (АДРЕСА_1).

Як вбачається із матеріалів справи, у забезпечення зобов'язання за кредитним договором №СМ-SME302/245/2007 від 22.11.2007, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9., 22.11.2007 між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Валок» було укладено договір іпотеки (майнова порука) №РМ-SME302/245/2007, предметом якого є база відпочинку «Валок», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (т.9 а.с. 75-79). Інформацію про зазначене обтяження було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджується відповідним витягом із зазначеного реєстру, станом на 30.03.2017 (т. 7 а.с. 127).

17.09.2018 ЗАТ «ОТП Банк» змінило свою назву на ПАТ «ОТП Банк».

10.12.2010 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило права, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна», відповідно, прийняв права кредитора за кредитними договорами, зокрема, за №СМ-SME302/245/2007 від 22.11.2007 та договором іпотеки №РМ-SME302/245/2007 від 22.11.2007 (т. 9 а.с. 92-97).

Разом з цим, суду було надано лист ТОВ «ОТП Факторинг України», у якому останній зазначає, що станом на 15.06.2018 зобов'язання ОСОБА_9. за кредитним договором, зокрема, №СМ-SME302/245/2007 від 22.11.2007, майновим поручителем по яких виступав ТОВ «Валок», погашені у повному обсязі (т. 9 а.с. 210).

Водночас, як вбачається із змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, обтяження за відповідним договорами іпотеки станом на 30.03.2017 є припиненими (т.7 а.с.127, 130). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, станом на 25.07.2018 (т. 8 а.с. 219-240), відповідна база відпочинку «Валок», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 належить ТОВ «Валок» (ідентифікаційний код 30415212).

Крім того, 25.05.2011 між ОСОБА_7 (позикодавець) та ОСОБА_9. (позичальник) укладено договір позики грошей, згідно якого, позикодавець надає позичальнику 500 000,00грн (т. 9 а.с. 71). Водночас, у забезпечення зобов'язань за зазначеним договором, 22.05.2011 між ОСОБА_7 та ТОВ «Валок» укладено іпотечний договір, предметом якого є нежилі будівлі, які знаходяться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, АДРЕСА_2 (т.9 а.с.69-71).

У подальшому, 11.11.2014 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_7 передає, а ОСОБА_4 приймає права вимоги за договором позики грошей від 25.05.2011, а також за іпотечним договором від 25.11.2011. Інформацію про зазначене обтяження було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджується відповідним витягом із зазначеного реєстру станом на 09.12.2015 (т. 9 а.с. 65).

Водночас, кредитор ОСОБА_4 надано суду письмові пояснення, у яких останній зазначає, що заборгованість ОСОБА_9. у розмірі 500 000,00грн є погашеною, а обтяження ТОВ «Валок» є припинено. Будь-яких претензій ОСОБА_4 до ОСОБА_9. та ТОВ «Валок» по договору позики від 25.05.2011, договору іпотеки від 25.11.2011 та договору відступлення прав вимоги від 11.11.2014 не має.

Крім того, у матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, із змісту якого вбачається, що обтяження за іпотечним договором від 25.05.2011 є припиненим (т. 9 а.с. 65). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, станом на 25.07.2018 (т. 8 а.с. 219-240), нежилі будівлі, які знаходяться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Стрілкове, АДРЕСА_2 належать ТОВ «Валок» (ідентифікаційний код 30415212).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із абз. 24 ст. 1 Закону про банкрутство, погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Крім того, суд бере до уваги те, що з моменту введення процедури розпорядження майном, розпорядник майна у встановленому законом порядку повідомляла ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про час, дату та місце проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів, проте, останні жодного разу на відповідні збори та засідання не з'явились. Крім того, за час розгляду даної справи, ані ОСОБА_7, ані представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було подано суду жодних письмових пояснень та у судові засідання останні також не з'являлись. Окрім цього, учасниками справи також не було подано суду відомостей щодо правонаступників зазначених осіб.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи наявні належні докази у розумінні ст.ст.76-79 ГПК України, які свідчать, що вимоги ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є погашеними.

У відповідності до ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

За змістом наведеного Закону, реєстр вимог кредиторів виконує дві функції:

1) визначення кількості голосів для проведення зборів кредиторів;

2) облік вимог кредиторів для подальших розрахунків.

За таких обставин, суд вважає, що реєстр вимог кредиторів у справі про банкрутство - це офіційно визнаний та затверджений рішенням господарського суду акт, що використовується для цілей задоволення вимог кредиторів під час провадження у справі,

Водночас, Закон про банкрутство покладає обов'язок ведення реєстру вимог кредиторів (у тому числі внесення змін) саме на арбітражного керуючого (ч. 9 ст. 13 Закону про банкрутство).

Так, відповідно до п. 5.1 наказу Мінекономіки від 02.07.2010 №788 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення реєстру вимог кредиторів», ведення реєстру передбачає внесення змін до нього в разі виникнення додаткових зобов'язань боржника в процедурах розпорядження майном або санації (поточні вимоги) та інших випадках, передбачених чинним законодавством. Порядок унесення змін до реєстру визначений розділом V Методичних рекомендацій, з посиланням на порядок, установлений у розділі ІІІ.

Водночас, Закон про банкрутство передбачає прийняття судом за наслідками вирішення процедурних (процесуальних) питань (як-то розгляд заяв, клопотань, скарг) саме ухвали, як судового акту. При цьому, Законом про банкрутство не визначений повний перелік таких питань.

При цьому, слід зауважити, що Законом про банкрутство, не передбачені наслідки погашення вимог кредиторів (процесуальні дії) у справі про банкрутство під час дії мораторію.

Разом із цим, суд має забезпечити можливість боржнику реалізувати його права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірне питання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2018 №01/1494(14-01/1494).

Ураховуючи зазначені обставини, суд вважає, що розпорядником майна обґрунтовано були внесені зміни до реєстру вимог кредиторів та подано останній на затвердження судом.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на те, що вимоги кредиторів ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є погашеними та ураховуючи те, що існує заборона щодо відмови в розгляді та вирішенні справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірне питання, суд приходить до висновку про можливість затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.

Водночас, суд визнав за необхідне розглянути клопотання розпорядника майна №06/04/18 від 12.04.2018 (вх. №7347/18 від 16.04.2018) про затвердження розрахунку грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ «Валок». У зазначеному клопотанні просить суд затвердити розмір винагороди не менше двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення своїх повноважень.

У судовому засіданні присутні учасники справи підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Дослідивши вказане клопотання та наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 31 Закону про банкрутство, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Згідно з цим Законом одна і та ж особа може виконувати функції арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону.

Порядок визначення та сплати грошової винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого врегульовано у ст. 31 Закону про банкрутство.

Арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 31 Закону про банкрутство).

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство (з ч. 14 ст. 31 Закону про банкрутство).

Кредитори мають право встановлювати і виплачувати арбітражному керуючому за результатами його діяльності додаткову винагороду, розмір якої затверджується господарським судом.

Як вбачається з протоколу засідання комітету кредиторів боржника від 27.06.2018, комітетом кредиторів вирішено встановити розмір грошової винагороди за виконання обов'язків розпорядника майна боржника в розмірі 2-ох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок боржника.

Ураховуючи зазначене та те, що заявлений арбітражним керуючим розмір оплати його послуг за час виконання повноважень розпорядника майна боржника відповідає приписам Закону про банкрутство, затверджений в установленому порядку комітетом кредиторів ТОВ «Валок», суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення відповідного клопотання.

Водночас, суд визнав за необхідне розглянути заяву розпорядника майна від 22.10.2018 №01/10/18 (вх. 30910/18 від 29.10.2018) про продовження строку розпорядження майном та продовження повноважень розпорядника майна.

У судовому засіданні присутні учасники справи підтримали подану заяву та просили його задовольнити.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону про банкрутство, розпорядник майна призначається на строк не більше ніж на шість місяців. Цей строк може бути продовжений або скорочений судом за клопотанням комітету кредиторів чи самого розпорядника майна або власника (органу, уповноваженого управляти майном) боржника.

Як зазначалось вище, судом затверджено реєстр вимог кредиторів, зважаючи на те, що зобов'язання ТОВ «Валок» перед ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є припиненими.

За таких обставин, розпоряднику майна необхідно вичинити дії, передбачені ст.ст. 13,16 Закону про банкрутство, саме у процедурі розпорядження майном.

Ураховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення відповідної заяви розпорядника майна та продовження строку судової процедури розпорядження майном боржника та повноважень розпорядника майна на два місяці.

Крім того, суд визнав за необхідне розглянути клопотання ініціюючого кредитора від 16.11.2015 б/н (вх. №27858/15) щодо визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що на засіданні комітету кредиторів 16.11.2015 прийнято рішення, яке оформлене протоколом №1 від 16.11.2015, про перехід до наступної судової процедури - ліквідації ТОВ «Валок» та уповноважено ОСОБА_1 на подання відповідного клопотання до суду.

Під час судового засідання присутні учасники справи заперечували щодо задоволення поданого клопотання та зазначили, що воно є передчасним, оскільки боржник є платоспроможним та має змогу погасити наявну у нього заборгованість.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону про банкрутство, щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Отже, суд зазначає, що основною метою Закону про банкрутство є в першу чергу відновлення платоспроможності боржника (мирова угода, санація), а не його ліквідація.

Абзацом 3 ч. 9 ст. 7 Закону про банкрутство встановлено, що при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, створений відповідно до цього Закону.

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про, зокрема, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість (ч. 8 ст. 16 Закону про банкрутство).

Із матеріалів справи вбачається, що 16.11.2015 було проведено засідання комітету кредиторів, на якому прийнято рішення, яке оформлено протоколом №1 (т. 2 а.с. 53-55), зокрема, про перехід до наступної процедури банкрутства ТОВ «Валок» - ліквідаційної процедури, для чого доручити голові комітету кредиторів ТОВ «Валок» - ОСОБА_1 до 20.11.2015 підготувати та подати до суду клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Так, 21.11.2015 засобами поштового зв'язку ОСОБА_1 направлено на адресу суду відповідне клопотання, що підтверджується відповідною експрес-накладною №5742 (т. 2 а.с. 74-77).

Однак, як зазначає у своїх постановах Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 29.05.2018 №8/19 та від 19.04.2018 №914/2618/16, рішення комітету кредиторів про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом не є достатньою умовою та підставою для визнання такого боржника банкрутом. За наявності вказаного клопотання комітету кредиторів, господарський суд самостійно має перевірити ознаки, за яких боржника може бути визнано банкрутом. Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. (ч. 1,2 ст. 86 ГПК України)

У силу вимог ст. 86 ГПК України, суд, при введенні процедури ліквідації повинен надати оцінку звіту розпорядника майна про фінансово-майновий та господарський стан боржника з додатками, відомостям балансу, а також, з'ясувати обсяг визнаних грошових вимог кредиторів до боржника.

Таким чином, прийняттю рішення щодо застосування ліквідаційної процедури має передувати встановлення судом неоплатності боржника, тобто недостатності майна для задоволення вимог кредиторів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Cуду від 31.05.2018 №912/1445/17).

Так, у матеріалах справи наявні матеріли проведеної інвентаризації майна ТОВ «Валок» (т. 7 а.с. 186-216), із змісту яких вбачається, що у боржника наявні грошові кошти у розмірі 5 137,04грн; наявне майно, яке знаходиться за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с.Стрілкове, АДРЕСА_2, вартістю 1 774 520,00грн (висновок про незалежну оцінку, т. 7 а.с. 215) та АДРЕСА_5 належить ТОВ «Валок», вартістю 12 141 000,00грн (висновок про незалежну оцінку, т. 7 а.с. 216).

Крім того, судом також береться до уваги те, що вимоги кредиторів ОСОБА_7 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є погашеними.

Отже, підсумовуючи вищевикладене судом встановлено, що ТОВ «Валок» має ознаки платоспроможності, у зв'язку із чим до останнього можуть бути застосовані інші судові процедури банкрутства, зокрема, мирова угода або санація (відновлення платоспроможності) боржника, оскільки ліквідація, згідно Закону про банкрутство, передбачає лише припинення діяльності боржника, який, у свою чергу має бути неплатоспроможним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення відповідного клопотання ініціюючого кредитора від 16.11.2015 б/н (вх. №27858/15).

Щодо клопотання розпорядника майна розпорядника майна про затвердження грошової винагороди (вх. №№10394/18; 10395/18; 5981/18; 5979/18; 15980/18), то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 13 Закону про банкрутство, розпорядник майна зобов'язаний, зокрема, надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність.

Водночас, як зазначалось вище, згідно положень ч. 14 ст. 31 Закону про банкрутство, оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснюється за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розпоряднику майна необхідно подати суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність за період з 03.10.2013 (день призначення на посаду, ухвала Господарського суду АРК від 03.10.2013) по 01.11.2018.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за необхідне відкласти розгляд клопотань розпорядника майна про затвердження грошової винагороди (вх. №№10394/18; 10395/18; 5981/18; 5979/18; 15980/18) на наступне судове засідання.

Керуючись ст.ст. 1, 31-5, 7, 13, 16 Закону про банкрутство, 12, 74, 77, 86, 234-235 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву розпорядника майна від 16.08.2018 №13/08/18р-реєстр (вх. №16042/18 від 16.08.2018) щодо затвердження реєстру вимог кредиторів задовольнити.

Затвердити реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (ідентифікаційний код 30415212), яка складається з вимог:

1) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

1 299 653,43грн (4 черга задоволення);

1 624 274,70грн (6 черга задоволення).

2) ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2):

4 302 436,00грн (1 черга задоволення), підлягають внесенню окремо до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна ТОВ «Валок» (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

2. Затвердити розпоряднику майна Мартиненко Н.М. (свідоцтво №1190 від 13.06.2013) розмір оплати послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

3. Клопотання розпорядника майна від 22.10.2018 №01/10/18 (вх. 30910/18 від 29.10.2018) про продовження cтроку розпорядження майном задовольнити.

Продовжити процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна Мартиненко Н.М. (свідоцтво №1190 від 13.06.2013) на два місяці, до 01.01.2019.

4. У задоволенні клопотання ініціюючого кредитора ОСОБА_1 від 16.11.2015 (вх. 27858/15) щодо визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури - відмовити.

5. Зобов'язати розпорядника майна Мартиненко Н.М. (свідоцтво №1190 від 13.06.2013) надати суду звіт роботи за період з 03.10.2013 по 01.11.2018 включно.

6. Клопотання розпорядника майна щодо виплати за відповідний період виконання повноважень розпорядника майна винагороди відкласти до наступного судового засідання, яке відбудеться 26.11.2018 о 10:30 у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ. Для пропуску у приміщення суду мати документ(и), який посвідчує особу (паспорт) та підтверджує її повноваження.

7. Зобов'язати розпорядника майна відповідно до ст. 16 Закону про банкрутство, організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; докази скликання та проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів разом з обґрунтованим клопотанням про відкриття наступної процедури у відношенні боржника (санації, укладення мирової угоди або ліквідації) з посиланням на фактичні обставини, що привели до прийняття такого рішення, надати суду у триденний строк після прийняття рішення.

Розгляд відповідного клопотання комітету (зборів) кредиторів щодо переходу до наступної судової процедури банкрутства боржника здійснюватиметься 26.11.2018 о 10:30 у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ.

8. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 08.11.2018