ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018м. ДніпроСправа № 904/3782/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І.В.

за участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

про стягнення плати за користування вагонами в сумі 27941,40грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 6502,92грн., з урахуванням заяви про зміну предмета позову

Представники:

від позивача ОСОБА_1 довіреність від 30.10.2018;

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 11.12.2017.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі - відповідач) про стягнення плати за користування вагонами в сумі 27941,40грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 6502,92грн., а всього 212189,40грн. (з ПДВ).

Судові витрати у справі позивач просив стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2018 року за перевізними накладними порожні власні вагони були прийняті залізницею до перевезення на адресу одержувача - відповідача. На шляху прямування спірні вагони затримано у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем на свою під'їзну колію. За цим фактом станціями затримки складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23. Станцією призначення Миколаївка-Донецька повідомлено представників відповідача про затримку спірних вагонів. Враховуючи викладені обставини, позивач нарахував плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018 справу №904/3782/18 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

Ухвалою від 27.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, призначено підготовче засідання на 25.09.2018.

11.09.2018 від позивача отримано заяву від 11.09.2018 за вих.№ДМЮ-02/387 в якій просить суд змінити предмет позову та стягнути з відповідача плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу у розмірі 34444,32грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00грн. Крім того, в позовній заяві №НЮС-01/186 позивач просить суд вважати правильною дату позовної заяви - 09.08.2018. Ухвалою від 01.10.2018 заяву про зміну предмета позову прийнято до розгляду.

18.09.2018 від відповідача отримано заяву в якій просить суд зобов'язати позивача направити на його адресу копію позовної заяви. Ухвалою від 16.10.2018 вказана заява відповідача визнана необґрунтованою.

Судове засідання, яке призначено на 25.09.2018 не відбулося, у зв'язку з відсутністю судді Петренка Ігоря Васильовича.

Ухвалою від 01.10.2018 підготовче засідання призначено на 16.10.2018.

08.10.2018 від відповідача отримано відзив в якому позовні вимоги не визнає та просить суд в їх задоволенні відмовити посилаючись на наступне:

1. Порушено порядок оформлення затриманих поїздів. Відсутність підписаних вантажовласником Актів загальної форми, за якими обліковувався час затримки спірних вагонів, а саме:

- письмові повідомлення про відповідача про неможливість прийняти вагони на під'їзну колію відсутні;

- до наказів про затримку вагонів від 19.02.2018 за №307; від 20.02.2018 за №318, 333; від 21.02.2018 за №351 від 21.02.2018 не додано акти загальної форми ГУ-23 на початок затримки та на кінець затримки, які підтверджують облік часу для нарахування плати за користування затриманими на шляху прямування вагонами та є підставою для матеріальної відповідальності відповідача. Крім того, до наказу №333 від 21.02.2018 не додано Акт ф.ГУ-23а на початок затримки потягу та до наказу №351 від 21.02.2018 не додано акт форми ГУ-23а на закінчення затримки.

Відповідач вказує, що збір за зберігання вантажу позивачем нараховано з порушенням вимог пунктів 8 Правил зберігання вантажів.

2. Неправильне застосування пунктів 9, 10, 12 Правил користування вагонами й контейнерами та пункту 8 Правил зберігання вантажів.

Відповідач вказує, що відповідно до відомості зайнятості колій станції Миколаївка-Донецька Придніпровської залізниці встановлено, що на час надання наказу №307 від 19.02.2018 про затримку поїздів на шляху прямування були вільні колії 2, 6; на час надання наказу №318 від 20.02.2018 про затримку поїздів на шляху прямування були вільні колії 2, 6, 3; на час надання наказу №333 від 21.02.2018 про затримку поїздів на шляху прямування були вільні колії 4, 6, 3; на час надання наказу №351 від 21.02.2018 про затримку поїздів на шляху прямування були вільні колії 6, 3.

На думку відповідача, затримка виникла з вини залізниці, отже нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання є безпідставними.

3. Порушення позивачем умов для нарахування плати за користування вагонами. Відповідач вказує, що плата за користування вагонами нараховується за фактом користування вагонами, враховуючи, що відповідач вагонами не користування нарахування вказаної плати є безпідставним.

Ухвалою від 16.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) календарних днів, а саме по 26.11.2018; підготовче судове засідання відкладено на 30.10.2018. Позивачу надано строк для подачі відповіді на відзив до 30.10.2018.

26.10.2018 від позивача отримано відповідь на відзив. Позивач вказує, що основним документом, який є підставою для стягнення плати за користування вагонами, які були затримані на підходах до станції призначення є саме акт про затримку вагонів форми ГУ-23а, а не акт загальної форми, як стверджує відповідач.

Позивач вказує, що акти загальної форми ГУ-23 та акти про затримку вагонів ГУ-23а оформляються працівниками залізниці, а не відповідачем, тому даний договір не регулює оформлення таких документів.

Позивач звертає увагу суду, що в спірний період затримка вагонів відбулася з вини відповідача, так як вагони, які вже прибули на станцію призначення Миколаївка-Донецька ним своєчасно не забиралися з вищевказаних колій, що підтверджується складеними залізницею актами загальної форми, які підписано представниками відповідача. Залізниця не могла займати всі наявні колії по станції, вагонами з вантажами та порожніми вагонами (вантаж на своїх осях) відповідача, так як даний факт міг призвести до повної зупинки роботи станції, що є недопустимим.

Позивач стверджує, що нормами чинного законодавства передбачено стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів, як за вагони з вантажем, так і за порожні власні вагони, тому посилання відповідача в даному випадку, на думку позивача, є необґрунтованими та безпідставними.

Позивач визнав, що при перевірці нарахованого збору за зберігання вантажів, встановлено допущені помилки в нарахуванні. При здійсненні перерахунку позивач визнав правильною суму збору за зберігання вантажу у розмірі 2136,48грн. (з ПДВ).

Позивач зазначає, що Правилами планування перевезень чітко визначено, що заявки та графіки навантаження вагонів, які надаються залізниці в обов'язковому порядку повинні бути узгоджені з вантажоодержувачем. Відтак, саме відповідач мав можливість укласти з власником спірних вагонів відповідні додаткові угоди до договору та зменшити кількість вагонів, які йшли на його адресу.

Ухвалою від 30.10.2018 підготовче судове засідання відкладено на 06.11.2018.

06.11.2018 від відповідача отримано заперечення на відповідь на відзив в яких відповідач фактично підтримав відзив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 06.11.2018 підготовче провадження закрито; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 12.11.2018.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.11.2018 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі статтею 71 Статуту залізниць України (далі - Статут) взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За статтею 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до статті 6 Статуту вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 5.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури №17 від 29.01.2015, встановлено, що перевезення власних вантажних вагонів у завантаженому і порожньому стані в усіх випадках (передислокація, ремонт тощо) оформляється перевізним документом (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до пунктом 1.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, перевезення власних (орендованих) локомотивів і вагонів у завантаженому та порожньому стані оформлюються перевізними документами, в яких у графі 20 "Найменування вантажу" відправником зазначається: для локомотивів і завантажених вагонів - "Власний (орендований) вагон (локомотив). Власник (орендар) (найменування власника, державної вагонної компанії, оператора, орендаря)"; для порожніх вагонів - "Порожній власний (орендований) вагон. З-під... (найменування вантажу). Власник (орендар) (найменування власника, вагонної компанії або орендаря). Направляється до пункту навантаження (в ремонт тощо)".

Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України за №113 від 25.02.1999, (далі - Правила) чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затримані на підходах до станції призначення.

Відповідно до пункту 6 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з пунктом 8 Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Пункт 9 Правил встановлює, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

За пунктом 10 Правил облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил).

Відповідно до пункту 12 Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що в лютому 2018 року за накладними позивачем прийняті до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля". Відповідно до зазначених накладних станцією призначення є станція Миколаївка-Донецька.

На шляху прямування вказані вагони були затримані згідно з наказами №307 від 19.02.2018 (арк.с. 45), №318 від 20.02.2018 (арк.с. 43), №333 від 21.02.2018 (арк.с. 47), №351 від 21.02.2018 (арк.с. 48), у зв'язку з неприйняттям вантажу одержувачем - відповідачем на свою під'їзну колію та зайнятістю колій станції призначення Миколаївка-Донецька.

За цим фактом станціями затримки Ігрень, Синельникове-2, Чаплине складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а (арк.с. 50-57), повідомлення про затримку вагонів (арк.с. 39-42), акти загальної форми ГУ-23 (арк.с. 58-75). Станцією призначення Миколаївка-Донецька вчасно повідомлено представників відповідача про затримку спірних вагонів, про що свідчать підписи відповідальних працівників відповідача на повідомленнях (арк.с. 39-42).

Відповідно до Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009, розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 21029208, 23029226, 23029227, 23029228, 23029230, 23029233, 23029236, 23029237, 23029241, 23029243, 24029250, 24029251, 24029252, 24029253, 24029258, 25029260, 26029266, 27029282, 22029216, 22029275, 22029276, 22029277, 22029278, 11039356 (арк.с. 12-35) на суму 27941,40грн. (з ПДВ) і збір за зберігання вантажу по накопичувальним карткам ф. ФДУ-92 №№ 21029009, 21029010, 23029011 (арк.с. 36-38) на суму 6502,92грн. (з ПДВ).

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем надані належні і допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення Миколаївка-Донецька відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Однак, перевіривши розрахунки господарський суд встановив, що розрахунок плати за користування вагонами здійснено правильно і сума у розмірі 27941,40грн. є такою, що підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок збору за зберігання вантажу господарський суд визнав правильною суму у розмірі 2136,48грн. (з ПДВ), яка і підлягає задоволенню.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1538,58грн., з урахуванням того, що 87,32% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 265-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, місто Павлоград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 76; ідентифікаційний код 00178353) про стягнення плати за користування вагонами в сумі 27941,40грн. та збору за зберігання вантажу в сумі 6502,92грн. задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, місто Павлоград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) 27941,40грн. (двадцять сім тисяч девятсот сорок одна грн. 40 коп.) плати за користування вагонами; 2136,48грн. (дві тисячі сто тридцять шість грн. 48 коп.) збору за зберігання вантажу; 1538,58грн. (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім грн. 58 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, місто Павлоград, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) 4366,44грн. збору за зберігання вантажу відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 14.11.2018

Суддя ОСОБА_3