ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

12 листопада 2018 року Справа № 915/1262/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали заяви Миколаївської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 1/1) про видачу дубліката наказу в справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; поштова адреса: 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 39) в особі Східної регіональної дирекції АБ “УКРГАЗБАНК” (84144, Донецька область, м. Слов’янськ, вул. Шевченка, 11)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Дельта Буг” (54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 95),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Техпром” (87333, Донецька область, Амвросіївський район, смт. Новоамвросіївське, вул. 12-го Грудня, 16),

про: стягнення 21810443,50 грн.

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство “УКРГАЗБАНК” в особі Східної регіональної дирекції АБ “УКРГАЗБАНК” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 08.11.2017 (вх. № 16798/17), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Дельта Буг” заборгованість станом на 07.04.2015 за кредитним договором № 04/2012 від 29.10.2012 (зі змінами та доповненнями) в розмірі 21810443,50 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом – 18354600,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом – 206000,00 грн., поточна заборгованість по процентам – 82067,58 грн., прострочена заборгованість по процентам – 2840831,28 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту – 2370,41 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів – 324574,23 грн.

22 лютого 2018 року Господарським судом Миколаївської області ухвалено рішення, яким вирішено:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми “Дельта Буг” (54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 95; ідентифікаційний код 19286039) на користь Публічного акціонерного товариства “УКРГАЗБАНК” (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ідентифікаційний код 23697280; поштова адреса: 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 39) заборгованість станом на 07.04.2015 за кредитним договором № 04/2012 від 29.10.2012 (зі змінами та доповненнями) в розмірі 21810443,50 грн., з яких: строкова заборгованість за кредитом – 18354600,00 грн., прострочена заборгованість за кредитом – 206000,00 грн., поточна заборгованість по процентам – 82067,58 грн., прострочена заборгованість по процентам – 2840831,28 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту – 2370,41 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів – 324574,23 грн.; та судовий збір в розмірі 240000,00 грн.

02 квітня 2018 року на виконання вищевказаного рішення Господарським судом Миколаївської області було видано відповідний наказ.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

01 листопада 2018 року до Господарського суду Миколаївської області від Миколаївської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” надійшла заява за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 про видачу дубліката наказу Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2018 у справі № 915/1262/17.

У відповідності до приписів п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред’явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню заявнику без розгляду за наступними підставами.

По-перше, вищевказана норма процесуального закону (п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК) надає повноваження суду видати дублікат виконавчого документа у разі його втрати.

Заявник в заяві за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 не повідомляє суд про втрату виконавчого документа, а лише зазначає в довідці № 525/444/2018 від 23.10.2018, що наказ Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2018 у справі № 915/1262/17 до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби/приватних виконавців за період з 02.04.2018 року по теперішні час не пред’являвся.

Однак, зазначені заявником відомості не можуть вважатись підтвердженням втрати виконавчого документа.

По-друге, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення закріплені в частинах 1 та 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України:

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи – підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб’єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Як вбачається із заяви за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018, заявником не дотримано вимог п. п. 1, 3, 6, 7 ч. 1 ст. 170 ГПК України, оскільки в ній не вказано повного найменування та місцезнаходження заявника, прізвища та ініціалів судді, а також не вказано відомостей і до матеріалів заяви не додано документів та інших доказів, наявність яких вимагається Господарським процесуальним кодексом України.

Так, виходячи із системного аналізу норм Господарського процесуального кодексу України, враховуючи можливість застосування судом аналогії закону (ч. 10 ст. 11 ГПК), заяви видачу дубліката виконавчого документа слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. При цьому, заява має також відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим частиною 2, пунктами 1, 2, 4, 5, 8 частини 3 статті 162 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 164 ГПК і за необхідності – у частині п’ятій названої статті.

Частиною 2, пунктами 1, 2, 4, 5, 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено такі вимоги до позовної заяви: позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, та повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Заявником в заяві за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 не вказано повного найменування сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження; поштових індексів; ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; відомих номерів засобів зв’язку, офіційних електронних адрес та адрес електронної пошти.

Крім того, заявником до заяви за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 не додано належних документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів, а саме – опису вкладення.

У відповідності до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи сукупність наведених норм та обставин, суд дійшов висновку про повернення заявнику вищевказаної заяви без розгляду.

За загальним правилом, повернення заявнику поданої заяви без розгляду не є перешкодою для повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому ГПК України, після усунення її недоліків.

Таким чином, керуючись п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення", ст. ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Миколаївської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку “УКРГАЗБАНК” за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 про видачу дубліката наказу та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Додатки (лише на адресу заявника): заява за вих. № 524/222/2018 від 01.11.2018 з доданими до неї документами.

Суддя                                                                      О.Г. Смородінова