ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Справа № 915/693/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: акціонерного товариства "Миколаївобленерго", 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40 (),

до відповідача: комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс", 54020, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка, 17 (),

про стягнення 115305,19 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Степаненко О.О., довіреність №01/54/335 від 02.05.2018 року;

від відповідача: Продан О.О., довіреність №15 від 21.09.2018 року

ВСТАНОВИВ:

04.07.2018 року акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом № 01/22-5006 від 02.07.2018 року до комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" про стягнення грошових коштів у сумі 115305,19 грн., з яких:

- 88431,60 грн. - пеня;

- 7808,78 грн. - 3% річних;

- 19064,81 грн. - інфляційні втрати.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 44/81 від 22.12.2017 року щодо своєчасної оплати рахунків за спожиту активну електроенергію.

Ухвалою суду від 23.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.09.2018 року.

07.09.2018 року у підготовчому засідання оголошено перерву до 24.09.2018 року.

24.09.2018 року підготовче засідання не відбулось у зв'язку із знаходженням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року підготовче засідання призначено на 10.10.2018 року.

Ухвалою суду від 10.10.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.11.2018 року.

06.11.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача проти позову заперечила.

10.08.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 1473 від 10.08.2018 року (а.с. 60-61), в якому зазначено, що порушення строків оплати рахунків сталося не з вини відповідача, а у зв'язку із несвоєчасним надходженням грошових коштів з державного та міського бюджетів.

30.08.2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 4708/10-12ю від 27.08.2018 року (а.с. 70-72).

07.09.2018 року до суду від відповідача надійшли письмові заперечення № 1671 від 07.09.2018 року (а.с. 74).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22.12.2017 року між публічним акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (правонаступником якого є позивач) як постачальником та відповідачем, як споживачем був укладений договір про постачання електричної енергії № 44/81 (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 26833,44 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (а.с. 15-18).

Відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2 Договору постачальник зобов'язався виконувати умови цього договору, постачати споживачу електроенергію в обсягах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору відповідач зобов'язаний оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 10 "Порядок розрахунків" (далі - додаток № 10 до Договору) та № 4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (далі - додаток № 4 до Договору).

Відповідно до п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції.

Відповідно до п. 9.4 Договору він набирає чинності з 01.01.2018 року і укладається на строк до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків Договір діє до повного їх завершення.

Відповідно до п. 1 Додатку № 4 до Договору (а.с. 27) сторони домовились, що споживач в останній календарний день місяця на 24.00 год. знімає покази засобів обліку і 01 числа місяця, наступного за розрахунковим, повідомляє про них постачальнику у формі «Акту про використану електричну енергію» (в оригіналі), що складений згідно зразку, який є невід'ємною частиною цього додатку.

Постачальник проводе контрольне зняття показів розрахункових засобів обліку наприкінці розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3 Додатку № 4 до Договору відповідно до отриманого постачальником «Акту про використану електричну енергію» постачальник формує рахунок (рахунки) на оплату електричної енергії.

Споживач зобов'язується 01 числа отримати підписаний та скріплений печаткою «Акт про прийняття-передавання товарної продукції» за спожиту у календарному місяці електроенергію разом з рахунками на оплату у філії ПАТ "Миколаївобленерго", м. Миколаїв, вул. Чигрина, 94.

Підписаний та скріплений печаткою «Акт про прийняття-передавання товарної продукції» споживач зобов'язується повернути постачальнику протягом п'яти робочих днів з дня отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення постачальнику підписаного «Акту про прийняття-передавання товарної продукції» у вищезазначений строк, даний акт вважається підписаним з боку споживача без зауважень.

Відповідно до п. 4 Додатку № 4 до Договору факт переходу споживачу права власності на спожиту у календарному місяці електричну енергію підтверджується «Актом про прийняття-передавання товарної продукції».

Відповідно до п. 1 додатку № 10 до Договору (а.с. 28), розрахунковим періодом вважається календарний місяць. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на останній календарний день місяця та оформлюються "Актом про використану електричну енергію" по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Відповідно до п. 2 додатку № 10 до Договору споживач до 25 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100 % заявленого обсягу споживання електроенергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. В день надання "Акту про використану електричну енергію" постачальник надає споживачу рахунки за фактично спожиту активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період та рахунок на здійснення попередньої оплати. Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою попередньої оплати та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.

У лютому 2018 року позивач відпустив відповідачу активну електроенергію на суму 2633981,51 грн., що підтверджується актом про прийняття-передавання товарної продукції за вказаний період від 28.02.2018 року (а.с. 41) та виставленим постачальником рахунком на оплату № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року (а.с. 40).

Вказаний рахунок споживач отримав 01.03.2018 року, термін сплати рахунку - до 07.03.2018 року.

Відповідачем була внесена попередня оплата в сумі 956886,38 грн.

Заборгованість в сумі 1677095,13 грн. (2633981,51 - 956886,38) за лютий 2018 року була оплачена відповідачем з порушенням строку.

У березні 2018 року позивач відпустив відповідачу активну електроенергію на суму 2975902,80 грн., що підтверджується актом про використану електричну енергію за березень 2018 року (а.с. 44) та виставленим постачальником рахунком на оплату № 44/81/3/1 від 03.04.2018 року (а.с. 48).

Вказаний рахунок споживач отримав 03.04.2018 року, термін сплати рахунку - до 11.04.2018 року.

Рахунок за березень 2018 року відповідач також оплатив з порушенням строку.

У зв'язку з вище викладеним та на підставі п. 4.2.1 Договору відповідачу за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за спожиту активну електричну енергію протягом періоду з 07.03.2018 року по 23.04.2018 року була нарахована пеня на загальну суму 88431,60 грн. по неоплаченим рахункам, які видані в лютому-березні 2018 року:

- з 07.03.2018 року по 01.04.2018 року на суму заборгованості 1677095,13 грн. (по рахунку № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року) була нарахована пеня у сумі 39055,64 грн.;

- з 01.04.2018 року по 11.04.2018 року на суму заборгованості 1677095,13 грн. (по рахунку № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року) була нарахована пеня у сумі 15622,26 грн.;

- з 11.04.2018 року по 13.04.2018 року на суму заборгованості 4652997,93 грн. (по рахункам № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року та № 44/81/3/1 від 01.04.2018 року) була нарахована пеня у сумі 8668,60 грн.;

- з 13.04.2018 року по 19.04.2018 року на суму заборгованості 3052997,93 грн. (по рахункам № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року та № 44/81/3/1 від 01.04.2018 року) була нарахована пеня у сумі 17063,33 грн.;

- з 19.04.2018 року по 23.04.2018 року на суму заборгованості 2152902,80 грн. (по рахунку № 44/81/3/1 від 01.04.2018 року) була нарахована пеня у сумі 8021,77 грн.

Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, споживачу у березні-квітні 2018 року були нараховані інфляційні втрати у розмірі 19064,81 грн. по несвоєчасно оплаченому рахунку № 44/81/2/1 від 01.03.2018 року.

За несвоєчасну оплату рахунків, виданих споживачу з лютого по березень 2018 року відповідачу були нараховані 3 % річних у розмірі 7808,78 грн. за період з 07.03.2018 року по 23.04.2018 року.

Детальні розрахунки пені, інфляційних втрат та 3 % річних наявні у матеріалах справи (а.с. 29-33).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7 додатку № 10 до Договору та п. 4.2.1 Договору у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить нарахування споживачу пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3 % річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем по кожному окремому зобов'язанню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем вірно.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат також здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем по кожному окремому зобов'язанню, період нарахування визначено позивачем вірно.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 88431,60 грн., інфляційних втрат у сумі 19064,81 грн. та 3% річних у сумі 7808,78 грн. є обґрунтованою.

Посилання відповідача на відсутність його вини у виникненні основної заборгованості відхиляються судом, оскільки за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Посилання відповідача на відсутність його вини у порушенні зобов'язання як на підставу для звільнення від сплати неустойки також відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 7 додатку № 10 "Порядок розрахунків" сторонами передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить нарахування споживачу пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3 % річних та індекс інфляції.

Отже, відповідальність за порушення грошового зобов'язання у вигляді пені встановлена сторонами у договорі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відсутність фінансування з державного та місцевого бюджетів не може вважатись випадком або непереборною силою, а тому не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 1762,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 236, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс" (54020, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка, 17, , п/р 0972 в ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013) на користь акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, , на поточний рахунок № 8001 у МФ КБ "Приватбанк", МФО 326610, код 24789699):

- 88431,60 грн. - пеню;

- 7808,78 грн. - 3% річних;

- 19064,81 грн. - інфляційні втрати;

- 1762,00 грн. - судовий збір.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 12.11.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв