ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2493/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів", м. Дружківка
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Харків
про стягнення 59899,54 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Дружківський завод металевих виробів" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 50917,73грн.; 3% річних в розмірі 8981,81 грн. Також, позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідачем були порушені умови договору поставки № П/НХ-18760/НЮ від 20.04.2018, який був укладений між сторонами. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 20, 193, 216-218, 230, 231, 232, 265 ГК України, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 692, 712 ЦК України.

Ухвалою суду від 13.09.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач 01.10.2018 надав до суду відзив на позов (вх.№ 28507), в якому просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, враховуючи, що зобовязання за договором виконано відповідачем добровільно та у повному обсязі. При цьому відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що відповідачем оплачено позивачу поставлений товар у повному обсязі шляхом перерахування платіжним дорученням № 1127340 від 16.08.2018 коштів у сумі 1517760,00 грн. на його поточний рахунок.

09.10.2018 позивач надав до суду відповідь на відзив (вх.№ 29206), в якій просив суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, оскільки ці вимоги є обґрунтованими та їх не можна вважати надмірними.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Дружківський завод металевих виробів" (позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач, покупець) був укладений договір поставки №П/НХ-18760/НЮ від 20.04.2018 (надалі-договір).

Також, разом з договором сторони узгодили та підписали специфікацію № 1 (додаток № 1 до договору) на поставку 32 тон Болта закладного з гайкою для рейкових скріплень залізничної колії 22x175 на загальну суму 1517760,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 252960,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався поставити і передати у зумовлені строки власність покупця певну продукцію (товар), відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), яка є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язувався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору.

Згідно п.1.2. договору найменування товару: Болт закладний з гайкою для рейкових кріплень залізничної колії 22x175.

Відповідно до п.1.3. договору асортимент товару передбачається у специфікації №1, яка додається до даного договору (додаток №1).

Згідно п.3.1. договору відповідач оплачує поставлений позивачем товар за ціною, вказаною у специфікації № 1 (додаток №1).

Відповідно до п.3.4. договору ціна договору становить: 1517760,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 252960,00 грн.

Згідно п.4.2. договору відповідач оплачує позивачу кожну прийняту партію товару впродовж 10 (десяти) банківських днів з дати поставки товару покупцю, при умові надання постачальником рахунку-фактури, документів якості на поставлений товар, але не раніше реєстрації постачальником податкової накладної на кожну партію товару.

Відповідно до п.5.1.1. договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP інкотермс-2010 (61080, м. Харків, вул. Південнопроектна, 2а, виробничий підрозділ „Харківський головний матеріально-технічний склад" регіональної філії Південна залізниця ПАТ «Українська залізниця»). Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця впродовж 7 календарних днів з дня отримання письмової вимоги.

Згідно п.5.1.2. договору необхідною умовою поставки товару є тільки письмова вимога покупця постачальнику на відвантаження товару в кількості та вартості постачання.

Відповідно до п.5.1.4. договору датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару, який готується постачальником та надається одночасно з товаром покупцю.

Згідно п.6.1.1. договору відповідач зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Відповідно до п.10.1. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року , а в частині розрахунків - до повного виконання.

Так, виконуючи умови договору, 17 травня 2018 року позивач на письмову вимогу відповідача №НХ-10/249 від 16.05.2018 відвантажив відповідачу 32 тони Болта закладного з гайкою для рейкових скріплень залізничної колії 22x175 на загальну суму 1517760,00 грн. з урахуванням ПДВ 20%: 252960,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №1348 від 17.05.2018, довіреністю № 476 від 22.05.2018 та актом № ВН-1348 приймання-передачі продукції від 17.05.2018.

Як вказує позивач, разом з товаром відповідачу для здійснення оплати був наданий рахунок-фактура № 5833 від 17.05.2018 на загальну суму 1517760,00 грн.

Податкова накладна № 157 від 17.05.2018 на вищевказану поставку товару була зареєстрована 21.05.2018, що підтверджується квитанцією №1 з Єдиного реєстру податкових накладних.

Дані обставини свідчать про належне виконання позивачем умов договору.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо сплатити за поставлений товар не виконав, у зв'язку з чим за останнім станом на 07.06.2018 утворилась заборгованість за договором у розмірі 1517760,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 252960,00 грн.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору поставки позивач звернувся до відповідача з претензією № 932 від 22.06.2018 та № 105 від 15.08.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2018 відповідач здійснив оплату за поставлений товар за договором в повному обсязі у розмірі 1517760,00 грн. згідно платіжного доручення № 1127340, що підтверджується випискою за особовим рахунком 4900 за 17.08.2018 БП ПРАТ „ДРЗМВ" Код 00191052 від 06.09.2018.

Таким чином, відповідач прострочив оплату поставленого товару за договором на 71 день (період прострочення: 07.06.2018 16.08.2018).

Відповідно до п.7.3. договору за несвоєчасну оплату відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми неоплаченої вартості товару.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, перевіривши розрахунки позивача пені та 3% річних, судом було встановлено, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума пені в розмірі 50917,73 грн. та сума 3% річних в розмірі 8857,07 грн. за період 07.06.2018 16.08.2018.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

Втім, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки відповідачем не було надано до суду доказів винятковості не виконання ним своїх зобов'язань перед позивачем за договором у встановлений строк.

За таких обставин суд відмовляє в задоволені клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Дружківський завод металевих виробів" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 3, ) пеню в розмірі 50917,73 грн.; 3% річних в розмірі 8857,07 грн. та 1758,30 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Дружківський завод металевих виробів" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 3, ).

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, ).

Повне рішення складено 16.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_3