ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2018 Справа № 905/1938/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40081237, адреса: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління (Ідентифікаційний код 00191796, адреса: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Поленова, буд.112),

про: стягнення 40218,50 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 40218,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у квітні 2018 року відповідачем за залізничною накладною №49450919 зі станції Дружківка Донецької залізниці здійснено відправлення вагону №60597614 на станцію Правда Придніпровської залізниці, вантажоодержувач - ПАТ Дніпровагонмаш. По прибутті вагонної відправки №49450919 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПАТ Дніпровагонмаш, про що станцію відправлення Дружківка повідомлено телефонограмою та складено акт загальної форми №1135 від 28.04.2018.

На думку позивача, оскільки вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, тому саме відповідач як вантажовідправник має сплатити залізниці штраф за неправильно зазначену у накладній адресу одержувача, який розрахований у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення згідно із ст. 118 Статуту залізниць України.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 3, 10, Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 6, 23, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст. 307 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 19.10.2018 відкрито провадження у справі №905/1938/18, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду на 19.11.2018; відповідачу встановлено строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов з урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано позивачу у строк до пяти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності); докази направлення відповіді на відзив відповідачу; явка сторін визнана не обовязковою.

06.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1019 від 02.11.2018, в якому останній просив зменшити пятикратний штраф до однієї провізної плати, посилаючись на те, що залізницею не понесено ніяких збитків і допущена помилка при складанні накладної на викликала жодних негативних наслідків для залізниці. Відповідач на дату складання спірної залізничної накладної не мав жодної інформації стосовно перейменування міста, куди ним був відправлений вантаж.

Представники сторін в судове засідання 19.11.2018 не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов"язковою не визнавалась, наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення спору, клопотань про розгляд справи за участю представників сторін до суду не надходило, тому розгляд справи здійснюється без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 відповідач, Приватне акціонерне товариство Дружківське рудоуправління, зі станції Дружковка Донецької залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці, за залізничною накладною № 49450919 на платформі відвантажив глину кислототривку і вогнетривку, одержувачем якої було вказане Публічне акціонерне товариство «Днепровагонмаш».

У накладній на перевезення вантажовідправником у графі "Одержувач" було вказано: , Публічне акціонерне товариство «Днепровагонмаш», Українська, буд. 4, Днепродзержинськ, Дніпропетровська, 51925.

28.04.2018 по прибутті зазначеної відправки на станцію призначення Правда було виявлено, що в накладній №49450919 не вірно вказана адреса отримувача, про що був складений акт загальної форми № 1135 від 28.04.2018. В акті зазначено, що в накладній фактично вказано адресу отримувача 51925, м. Дніпродзержинськ, вул. Українська, буд. 4, ПАТ «Днепровагонмаш», отрмувач з такою адресою на станції вісутній, вагон №60507614 затриманий до зясування, дана телеграма №100 від 28.04.2018.

Зважаючи на цей факт зі станції відправлення Дружківка на станцію призначення Правда була відправлена телеграма №НР100 про невірно зазначену адресу в накладній.

Телеграмою №НР1 від 01.05.2018 станція відправлення інформувала станцію призначення про виправлення адреси одержувача у накладній, на підставі чого на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній № 49450919 зроблено виправлення адреси одержувача, а саме з Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Українська, буд. 4 на 51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Українська, буд. 4

З посиланням на ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену в залізничній накладній адресу одержувача вантажу, позивачем нараховано та пред"явлено до стягнення з відповідача штраф у сумі 40218,50 грн. із розрахунку: 8043,70 грн. (провізна плата) х 5.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати штрафу, нарахованого позивачем у звязку з невірним зазначенням адреси отримувача у перевізному документі.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Матеріали справи свідчать, що правильність внесених відомостей до залізничної накладної № 49450919 від 26.04.2018 підтвердив своїм підписом представник відправника - ОСОБА_1.

Згідно з ч.1 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Частиною 2 ст.24 Статуту передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у акті загальної форми №1135 від 28.04.2018.

Вказаний акт загальної форми за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності зазначеної відправником адреси вантажоотримувача фактичній адресі отримувача вантажу.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту, тобто у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення;

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту суд враховує, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 8043,70 грн., заявлений штраф до стягнення в загальному розмірі 40218,50 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає положенням ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає назву, код та адресу одержувача, масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд на підставі ст.233 Господарського кодексу України зменшити розмір пред"явленого до стягнення з нього штрафу.

В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач посилається на неналежне виконання умов договору поставки № 2016/350/Д від 01.03.2016, який укладений між ним як постачальником та Металургійним підприємством "Днепродзержинський сталелитейний завод" Дочірнім підприємством Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" (ДП "Стальзавод") як покупцем, а саме на не повідомлення одержувачем вантажу про зміну адреси, а також на відсутність збитків у позивача, відсутність у діях відповідача заздалегідь передбачуваного умислу, а також того факту, що невірне зазначення адреси (найменування міста) не мало наслідком значних додаткових витрат для позивача.

Дослідивши обґрунтованість заявленого відповідачем клопотання, суд зазначає наступне:

Стаття 122 Статуту залізниць України не повязує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажоодержувача.

Розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має.

Частиною 2 ст.233 Господарського кодексу України передбачено, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, однак зменшувати у виняткових випадках розмір штрафу є правом, а не обовязком суду.

Суд враховує, що згідно відміток у розділі 7, 8 "заяви відправника" залізничної накладної № 49450919 від 26.04.2018, поставка відбувалась на виконання договору № 45/17 від 29.08.2017 з ТОВ "Іноваційна транспортна компанія", № 2018/350/Д від 18.04.1. Отже, відповідачем не доведено взаємозв"язку між договором поставки № 2016/350/Д від 01.03.2016, укладеному між ним як постачальником та Металургійним підприємством "Днепродзержинський сталелитейний завод" Дочірнім підприємством Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" (ДП "Стальзавод") як покупцем, на який відповідач посилається у своєму відзиві, та відмітками відправника у залізничній накладній відносно договору № 45/17 від 29.08.2017 з ТОВ "Іноваційна транспортна компанія", № 2018/350/Д від 18.04.1.

Враховуючи вищевикладене та недоведення відповідачем винятковості випадку, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпро до Приватного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління, м. Дружківка, Донецька область про стягнення 40218,50 грн.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Дружківське рудоуправління (Ідентифікаційний код 00191796, адреса: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Поленова, буд.112) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5) в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40081237, адреса: 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108) штраф у розмірі 40218,50 грн. та відшкодування сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 19.11.2018.

Суддя Н.В. Величко