РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2018Справа № 910/12629/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний комбінат

«Типографія від А до Я»

до Державного підприємства «Національне газетно-журнальне

видавництво»

про стягнення 659.014,92 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

18.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний комбінат «Типографія від А до Я» до Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» про стягнення 659.014,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.03.2017 між сторонами укладено договір № 4 про надання послуг щодо друкування. Умовами вказаного договору передбачено, що розрахунки за надані послуги здійснюються протягом 7 днів на підставі підписаного між сторонами акту про надані послуги та видаткової накладної. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свої зобов'язань за договором, у останнього виникла заборгованість у розмірі 587.795,16 грн. Позивачем 20.07.2018 було направлено відповідачу вимогу про сплату суми боргу у семиденний строк. Враховуючи те, що відповідачем досі не сплачено заборгованість, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з останнього 659.014,92 грн., з яких: 587.795,16 грн. основного боргу та 71.219,76 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 відкрито провадження у справі № 910/12629/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою суду зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 26.09.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 467 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 1, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 26.09.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 26.09.2018, надіслану за вказаною адресою, отримав 28.09.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення відправлення № 467, а отже відповідач має подати письмовий відзив у строк до 15.10.2018 включно.

Від відповідача 07.11.2018 на адресу суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить розглядати справу без участі представника відповідача на підставі документів, що є в матеріалах справи. Також відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний комбінат «Типографія від А до Я» (далі - позивач, виконавець) та Державним підприємством «Національне газетно-журнальне видавництво» (далі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг щодо друкування № 4 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов'язується надати замовнику у встановлений строк послуги, пов'язані з друком (код ДК 021:2015 - 79820000-8) - послуги щодо друкування в обсягах, асортименті, кількості та за цінами, що визначені у специфікації, що є невід'ємною частиною даного договору (додаток № 1), передати готову продукцію належної якості, а замовник зобов'язується прийняти послуги та оплатити виконавцю їх вартість в порядку та в строки, передбачені цим договором.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату виконаних позивачем послуг повністю не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 587.795,16 грн. та за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання нараховано пеню в сумі 71.219,76 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 10.1 договору він набирає чинності з 06.03.2017 і діє до 31.12.2017.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору становить 1.900.000,00 грн.,з них:

- 069.422,00 грн. за рахунок коштів державного бюджету;

- 830.578,00 грн. за рахунок власних коштів підприємства.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт надання належним чином послуг виконавцем замовнику підтверджується підписанням сторонами акту наданих послуг, що підписується замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання його від виконавця (п. 5.5 договору).

В матеріалах справи наявні наступні підписані та скріплені печатками обох сторін акти надання послуг на загальну суму 588.450,00 грн.:

№ 846 від 16.06.2017 на суму 33.400,00 грн.,

№ 1202 від 13.09.2017 на суму 20.500,00 грн.,

№ 1204 від 13.09.2017 на суму 12.600,00 грн.,

№ 1203 від 13.09.2017 на суму 16.900,00 грн.,

№ 1251 від 18.09.2017 на суму 43.700,00 грн.,

№ 1295 від 22.09.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1296 від 29.09.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1297 від 22.09.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1298 від 29.09.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1335 від 06.10.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1336 від 06.10.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1337 від 13.10.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1338 від 13.10.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1446 від 17.10.2017 на суму 12.600,00 грн.,

№ 1447 від 23.10.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1448 від 23.10.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1449 від 27.10.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1450 від 27.10.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1451 від 03.11.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1452 від 03.11.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1453 від 03.11.2017 на суму 12.600,00 грн.,

№ 1454 від 03.11.2017 на суму 19.450,00 грн.,

№ 1473 від 10.11.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1474 від 10.11.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1476 від 17.11.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1477 від 17.11.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1525 від 20.11.2017 на суму 20.500,00 грн.,

№ 1570 від 27.11.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1571 від 01.12.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1572 від 27.11.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1573 від 01.12.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1614 від 07.12.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1615 від 07.12.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1721 від 07.12.2017 на суму 12.600,00 грн.,

№ 1722 від 20.12.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1723 від 20.12.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1748 від 26.12.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1750 від 26.12.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1758 від 29.12.2017 на суму 13.950,00 грн.,

№ 1759 від 29.12.2017 на суму 3.820,00 грн.,

№ 1760 від 29.12.2017 на суму 20.500,00 грн..

№ 1761 від 29.12.2017 на суму 33.400,00 грн.,

№ 1762 від 29.12.2017 на суму 43.700,00 грн.,

№ 1763 від 29.12.2017 на суму 19.450,00 грн.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом послуг. Розрахунки за надані послуги провадяться на підставі підписаного сторонами акту про наданні послуги, шляхом перерахування замовником відповідної узгодженої суми на поточний рахунок виконавця.

Пунктом 4.2 договору визначено, що замовник здійснює оплату належним чином наданих послуг у національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 7 (семи) банківських днів після надання послуг та передання готової продукції на підставі акта наданих послуг та видаткової накладної (відвантажувальних накладних).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором вартість наданих послуг у визначений договором строк не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка визнана відповідача, що складає 587.795,16 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 587.795,16 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 8.5 договору визначено, що у разі порушення замовником строків оплати належним чином наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо оплати за надані послуги.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті наданих послуг відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу пеню, розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача, становить 71.219,76 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 71.219,76 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідач визнав позовні вимоги повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний комбінат «Типографія від А до Я» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно розподілу витрат позивача по оплаті правової допомоги в розмірі 3.000,00 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

20.07.2018 між позивачем (клієнт) та Громадським об'єднанням адвокатів м. Києва «Правознавець» (виконавець) був укладений договір про надання юридичної допомоги № 571/21, за умовами якого виконавець зобов'язався підготувати та передати клієнту в термін до 12.09.2018 позов до Господарського суду міста Києва про стягнення з ДП «Національне газетно-журнальне видавництво» суми заборгованості за договором № 4 про виготовлення поліграфічної продукції (з досудовим врегулюванням спору).

Згідно з п. 2.3 вказаного договору надані послуги сторони оформлюють актом наданих послуг.

Відповідно до складеного між клієнтом та виконавцем акту № 1 наданих послуг від 06.09.2018 виконавцем надано послуги загальною вартістю 3.000,00 грн., з яких:

20.07.2018 вивчення документів та підготовка вимоги про повернення грошових коштів вартістю 500,00 грн.,

06.09.2018 вивчення документів та підготовка позовної заяви вартістю 2.500,00 грн.

Позивач сплатив на користь Громадського об'єднання адвокатів м. Києва «Правознавець» грошові кошти в розмірі 3.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6998 від 14.09.2018.

Глузд Оксана Вікторівна, якою надавались послуги за договором, є адвокатом на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4476 від 26.04.2011 та згідно витягу з Єдиного реєстру адвокатів України є членом Громадського об'єднання адвокатів м. Києва «Правознавець».

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача в сумі 3.000,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліграфічний комбінат «Типографія від А до Я» (02120, м. Київ, просп. Бажана, 1-М, кв. 166, ) 587.795 (п'ятсот вісімдесят сім тисяч сімсот дев'яносто п'ять) грн. 16 коп. основного боргу, 71.219 (сімдесят одна тисяча двісті дев'ятнадцять) грн. 76 коп. пені, 9.885 (дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору, 3.000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова