ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Дніпро Справа № 904/889/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 р.

( суддя Новікова Р.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 08.06.2018 р.)

у справі №904/889/18

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро",

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна",

м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 174 379 грн. 46 коп.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна",

м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро",

м. Київ

про визнання недійсним договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на свою користь 150 593 грн. 90 коп. основного боргу, 15 987 грн. 69 коп. пені та 7 797 грн. 87 коп. 18% річних.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач за первісним позовом посилається на порушення Відповідачем за первісним позовом умов договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р. щодо розрахунків за поставлений товар.

У відзиві, Відповідач за первісним позовом в повному обсязі не визнав позовні вимоги, оскільки на підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України Покупцем було зупинено виконання своїх зобов'язань з оплати товару до надання акту приймання-передачі товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 р. до розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ "Україна" до ТОВ "Альфа Смарт Агро" при визнання недійсним договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р., укладеного між сторонами.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ТОВ "Україна" посилається на те, що договір поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р. підписаний директором товариства, який не мав на це повноважень, враховуючи положення пунктів 11.3.5 та 11.2.3 Статуту ТОВ "Україна".

У відзиві ТОВ "Альфа Смарт Агро" на зустрічну позовну заяву викладено заперечення щодо задоволення зустрічних позовних вимог з посиланням на те, що обмеження повноважень директора в п. 11.3.5.4 Статуту ТОВ "Україна" стосуються виключно правочинів, угод з монопольними організаціями. Постачальник не належить до монопольної організації. Крім того, ТОВ "Україна" своїми діями схвалило укладений договір поставки, що свідчить про дійсність вказаного договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської область від 04.06.2018 р. у справі № 904/889/18 первісний позов задоволено; з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" стягнуто суму основної заборгованості у розмірі 150 593 грн. 90 коп., пеню у розмірі 15 987 грн. 69 коп., 18% річних у розмірі 7 797 грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 2 615 грн. 70 коп.; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісного позову та стягнення грошових сум.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ "Україна" своїми діями ( перераховання суми попередньої оплати, прийняття та не повернення товару постачальнику, відображення господарської операції в податковому обліку ) схвалило договір, а відтак він є дійсним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" подало апеляційну скаргу, якою просить Дніпропетровський апеляційний господарський його скасувати, прийняти нове рішенням, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що задовольняючи первісний позов суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, передбачені ст. 664 ЦК України, у зв 'язку з чим зробив невірні висновки по справі, зазначивши, що суд не приймає до уваги твердження Відповідача про недоведеність факту поставки товару за видатковою накладною №10422 від 23.05.2017 р., а також зазначивши, що є помилковим твердження Відповідача за первісним позовом про ненастання обов'язку оплатити поставлений товар через відсутність акту прийому-передачі товару.

При цьому Скаржник зазначає, що датою поставки товару є дата приймання товару, зазначена в акті приймання-передачі Товару, оригінал якого зобов'язаний надати саме Постачальник. Однак, Позивачем акт приймання-передачі товару не надавався. Таким чином, поставка товару за Договором Фактично не відбулася, що свідчить про порушення Позивачем своїх зобов'язань.

Водночас, на думку Скаржника, вимоги щодо сплати заборгованості за товар є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки у зв'язку з невиконанням Позивачем своїх зобов'язань за Договором, Відповідач зупинив виконання своїх зобов'язань в частині здійснення оплати 70 % вартості товару до виконання ТОВ «АЛЬФА CMAPT АГРО» обов'язку щодо передачі Акту приймання-передачі товару.

Скаржник наголошує на тому, що у зв'язку з невиконанням Позивачем своїх обов'язків за Договором, Відповідач не повинен сплачувати пеню та відсотки, які просить стягнути Позивач.

Скаржник вважає, що оскільки в директора Відповідача не було достатнього обсягу повноважень щодо вчинення ( укладення ) Договору, такі повноваження були відсутні в тому числі і щодо видачі довіреностей на приймання товару, безпосереднє приймання такого товару, здійснення перерахування грошових коштів та здійснення інших дій. Щодо перерахування попередньої оплати, то така господарська операція здійснюється бухгалтером товариства на підставі відповідного рахунку. При цьому, до повноважень такого працівника не відноситься перевірка наявності чи відсутності повноважень у директора. Належним схваленням правочину може бути його схвалення органами чи особами, які мають достатній обсяг повноважень для його укладення та виконання.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач за первісним позовом не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Товариство просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. у справі № 904/889/18 залишити без змін.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" також надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Автоматизованою системою документообігу визначено для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 26.09.2018 р.

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 р. визначено для розгляду справи №904/889/18 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 р. справу № 904/889/18 р. прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 р. розгляд справи відкладено на 26.11.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 р. № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 р. припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Дніпропетровським апеляційним господарським судом, справа № 904/889/18 передана до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 р., колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Подобєда І.М., прийнято до свого провадження справу № 904/889/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.11.2018 р.

Відповідно ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції саме в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні 08.11.2018 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 11.05.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Смарт Агро" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" ( Покупець ) укладено Договір поставки № AS/22/05/2017, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язаний передати у власність Покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі - товар) відповідно до умов договору, а Покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлений даним договором умовах.

За умовами п. 1.2. договору найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1. договору товар постачається на умовах DDP у відповідності до міжнародних правил тлумачення торгівельних термін Інкотермс 2010, якщо інше не передбачено специфікацію. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у специфікації.

Строк поставки: Постачальник зобов'язаний поставити товар за відповідною специфікацією протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати внесення покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п. 4.3.1. або п. 4.4.1. договору, якщо інше не передбачено специфікацією. Достроково поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін.

Згідно з п. 3.2. договору на кожну поставлену партію товару Постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння Україна (якщо поставці підлягає насіння), сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Постачальник зобов'язаний оформити та зареєструвати податкову накладну єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України.

П. 3.3. договору передбачено, що право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписання покупцем видаткової накладної та акту прийому-передачі товару ( дата підписання покупцем видаткової накладної повинна співпадати з датою фактичного отримання товару покупцем за актом прийому-передачі товару; у випадку, якщо дата підписання покупцем видаткової накладної не співпадає з датою підписання покупцем акта прийому-передачі товару, датою поставки товару вважається дата підписання покупцем акту прийому-передачі товару ).

За умовами п. 4.1. договору загальна вартість/ціна товару за цим договором ( ціна договору ) складає суму вартості/ціна партій товару за всіма специфікаціями до цього договору.

П. 4.3.1. договору передбачено, що оплата у розмірі 30 % ціни ( вартості ) товару, передбаченої у відповідної специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом п'яти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунок на оплату.

Постачальник зобов'язаний виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 30 % ціни (вартості) товару (дата оплати), з дати надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4.3.2. оплата решти 70 % ціни ( вартості ) товару, передбаченої у відповідної специфікації здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 70 % ціни ( вартості ) товару ( дата оплати ), з дати надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

За умовами п. 5.1. договору приймання товару по кількості та якості упаковки ( окрім прихованих недоліків ) здійснюється Покупцем у момент прийому товару у місці поставки та підтверджується підписанням покупцем акту прийому-передачі товару.

П. 6.2.2. договору передбачено, що Покупець зобов'язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного договору.

За змістом п. 6.2.3. договору Покупець зобов'язаний надати Постачальнику засвідчені копії свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, копію довідки про взяття на облік платника податків, статуту і документів, що підтверджують повноваження підписанта договору з боку Покупця.

За умовами п. 9.4. договору у разі прострочення терміну ( строку ) оплати товару згідно п. 4.3.2. або п. 4.4.2. договору, Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку якщо прострочення терміну ( строку ) оплати товару становить понад тридцять календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику 18 % річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2017 р. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонам своїх зобов'язань. Закінчення строку дії договору не позбавляє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору.

Додатком № 1 від 13.05.2017 р. до договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р. сторони визначили товар, що купується Покупцем на умовах відстрочення кінцевого розрахунку, а саме: 1. Залп, 5л, виробник ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО", сума з ПДВ - 186 125 грн. 25 коп., відстрочений платіж з ПДВ -130 288 грн. 03 коп., місце поставки товару: 51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Бабайківка, пров. Театральний, буд. 1. 2. НАЙС БОР, виробник ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО", сума з ПДВ - 29 008 грн. 39 коп., відстрочений платіж з ПДВ - 20 305 грн. 87 коп., місце поставки товару: 51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Бабайківка, пров. Театральний, буд. 1.

Графік оплати товару сторони погодили наступним чином: 1. Авансова частина - 64 540 грн. 24 коп. 2. Відстрочений платіж - 150 593 грн. 90 коп. не пізніше 15.10. 2017 р. Загальна ціна товару - 215 134 грн.14 коп.

Ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

18.05.2018 р. Покупцем здійснено попередню оплату в розмірі 30 % на суму 64 540 грн. 24 коп. згідно з рахунку № 7205 від 16.05.2017 р.

Як вбачається зі змісту видаткової накладної № 10422 від 23.05.2017 р. повноважений представник Покупця ( довіреність № 140 від 23.05.2017 р. ) отримав товар: 1. Залп, 5л, сума без ПДВ - 155 104 грн.79 коп.; 2. НАЙС БОР, 20л, сума без ПДВ - 24 173 грн. 66 коп. , загальною вартістю з ПДВ - 215 134 грн. 14 коп.

З урахуванням попередньої оплати в розмірі 64 540 грн. 24 коп. та невиконанням своїх зобов'язань з оплати отриманого Покупцем товару, у останього утворилась заборгованість перед Постачальником в розмірі 150 593 грн. 90 коп.

Відповідно до відомостей видаткової накладної Покупець отримав товар без зауважень 23.05.2017 р. на загальну суму 215 134 грн.14 коп.

В матеріалах справи також наявні податкові декларації з податку на додану вартість за спірний період, оформлені ТОВ "Україна". Так, ТОВ "Україна" склало та зареєструвало податкову накладну на додану вартість від 19.06.2017року з додатку 5 до якої вбачається, що товариством відображено в розділі ІІ "Податковий кредит" операцію з придбання від Постачальника ( індивідуальний податковий номер 02 ) товару на суму 215 134 грн. 14 коп.

Як вірно зазначив місцевий суд, враховуючи положення договору, Покупець мав сплати решту вартості товару не пізніше 15.10.2017 року.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 - 217, 230 - 231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач на підставі п. 9.4. договору нарахував та просить стягнути з Відповідача пеню за загальний період з 16.10.2017 р. по 28.02.2018 р. в розмірі 15 987 грн. 69 коп.

Крім того, на підставі п. 9.4. договору та ст. 625 ЦК України, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 18 % річних за загальний період з 15.11.2017 р. по 28.02.2018 р. в розмірі 7 797 грн. 87 коп.

Наведені вище суми є предметом спору за первісним позовом, які Відповідач, не визнає, подавши до суду першої інстанції зустрічний позов до ТОВ "Альфа Смарт Агро" при визнання недійсним договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р., укладеного між сторонами, з тих підтав, що договір підписаний директором товариства, який не мав на це повноважень, враховуючи положення пунктів 11.3.5 та 11.2.3 Статуту ТОВ "Україна".

Перевіривши розрахунки Позивача, місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням задовольнив позовні вимоги ТОВ "Альфа Старт Агро" про стягнення з ТОВ "Україна" суми боргу в розмірі 150 593 грн. 90 коп., пені у розмірі 15 987 грн. 69 коп., 18 % річних у розмірі 7 797грн.87коп., відмовивши в задоволені позовних вимог викладених в зустрічному позові.

Дослідивши доводи апеляційної скарги Відповідача, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують вказаного вище висновку місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені ст. ст. 215, 216 ЦК України.

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю ( ст. 216 ЦК України).

Ст. 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

За змістом ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб ( ст. 99 ЦК України ).

Відповідно до п. 11.3.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" виконавчий орган товариства складається з однієї особи - директора.

П. 11.3.3. зазначеного Статуту передбачено, що директор вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, які віднесено до компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників можуть прийняти рішення про передачу частини прав, що належить їм, до компетенції директора.

За умовами пунктів 11.3.5.1., 11.3.5.4. Статуту директор вправі без довіреності, здійснювати дії від імені товариства. Директор вправі самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди, тощо) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями - на суму, що не перевищує 50 000 грн. 00 коп.

Протоколом № 29/03-2017У від 29.03.2017 р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" призначено директором товариства ОСОБА_3 з 30.03.2017 р.

Станом на день укладання договору поставки № AS/22/05/2017 від 11.05.2017 р., керівником ТОВ "Україна" був ОСОБА_3, який підписав спірний договір.

Згідно інформації з Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.05.2017р. в графі відомості про органи управляння юридичної особи зазначено наступне: "загальні збори, прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_3, 30.03.2017р. (згідно статуту) - керівник."

На підставі аналізу сукупності поданих до матеріалів справи доказів, та встановивши, що ТОВ "Україна" своїми діями схвалило договір ( перерахувало суму попередньої оплати, прийняло та не повернуло товар Постачальнику, відобразило господарську операцію в податковому обліку ), врахувавши аналогічну правову позицію викладену в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19.08.2014 р. у справі № 924/905/13 ( № 3-68гс14 ), суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оспорюваний правочин відповідає вимогам діючого законодавства і обставин, з якими закон пов'язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення, під час розгляду справи встановлено не було.

До матеріалів справи Позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що після укладання оспорюваного правочину, вчиненого його представником з перевищенням повноважень, вказана угода припинила цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, а також факту відсутності наступного схвалення правочину цією особою.

Щодо первісного позову, то місцевий господарський суд задовольняючи вимоги, обгрунтовано відхилив, як помилкове твердження Відповідача за первісним позовом про ненастання обов'язку оплатити поставлений товар через відсутність акту прийому-передачі товару, з огляду на те, що видаткова накладна, складена у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні", засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової плати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015 р. у справі № 3-77гс15.

Крім того, після отримання товару в травні 2017 р. Покупець не звертався до Постачальника протягом розумного строку з пропозицією скласти та надати такий акт приймання-передачі. Ненадання акту приймання-передачі не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність акту приймання-передачі за наявності інших первинних документів не звільняє Покупця від обов'язку сплатити решту вартості товару в розмірі 150 593 грн. 90 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті Відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. у справі № 904/899/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Постанова складена у повному обсязі 12.11.2018 року

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд