ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м.Дніпро Справа № 912/1723/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Пархоменко Н.В., Березкіної О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 13.08.2018 (повний текст ухвали складено та підписано 14.08.2018, суддя Макаренко Т.В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро», Кіровоградська область, м. Олександрія

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кропивницький за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації, м. Олександрія. Кіровоградська область та Головківської сільської ради, с. Головківка, Олександрійського району. Кіровоградської області

про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною

за участю головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

(скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 13.08.2018 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 у даній справі задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення №8978/02.1-26 про повернення виконавчого документу - ухвали господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/1723/18 від 10.07.2018 стягувачу без прийняття до виконання та визнано неправомірним повідомлення від 20.07.2018 №8978/02.1-26; зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 усунути порушення (поновити порушене право заявника), а саме винести постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню ухвали господарського суду Кіровоградської області у справі №912/1723/18 від 10.07.2018; зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 у строк, який не перевищує десять днів з дня одержання ухвали, повідомити суд та заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, в якій заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду не відповідає вимогам ст.ст.144, 327 ГПК України, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В порушення вказаних норм, судом в резолютивній частині ухвали боржником зазначено державних кадастрових реєстраторів Відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а не конкретну посадову особу із зазначенням її прізвища, імя га по батькові, а також в ухвалі не зазначено строк пред'явлення до виконання.

На думку скаржника, в даному випадку, посадова особа є фізичною особою, яка має прізвище, імя та по батькові та наділена повноваженнями з виконання завдань і функцій державного органу, в якому працює.

Крім того, скаржник посилається на відсутність у виконавчому документі строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ДимПро" зазначає, що ухвалою суду заборонено вчиняти дії саме посадовим, а не фізичним особам, а тому висновок державного виконавця про відсутність зазначення в ухвалі прізвища, ім'я та по батькові є неспроможним.

З урахуванням п.3 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", відсутність у виконавчому листі повних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Строк пред'явлення ухвали суду до виконання імперативно визначений приписами ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

На думку позивача, доводи апеляційної скарги, що зазначення в ухвалі приписів ст.235 ГПК України не є тотожними зазначенню набрання в ній законної сили є неспроможними, оскільки державний виконавець як посадова особа, зобов'язаний не тільки знати норми діючого законодавства а й беззаперечно їх виконувати.

Умисне невиконання судових рішень та вжиття заходів щодо умисного затягування виконання цих рішень порушує "принцип правової визначеності" та право позивача на справедливий судовий розгляд, визначений ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є неприпустимим з огляду на практику ЄСПЛ, зокрема, рішення від 29.10.2015 у справі "Устименко проти України".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ДимПро" звертає увагу суду, що ухвала суду першої інстанції, яка оскаржується, реально виконана, мета відновлення порушеного права досягнута, а предмет розгляду скарги на дії державного виконавця на даний час відсутній.

Так, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 від 27.08.2018 відкрито виконавче провадження за ухвалою суду від 10.07.2018. Дана постанова не оскаржувалась та є чинною.

Крім того, постановою державного виконавця від 13.09.2018 зазначене виконавче провадження закінчене, у зв'язку з фактичним повним виконанням судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що підтримує доводи апеляційної скарги та вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.

15.11.2018 учасник справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

15.12.2018 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

В провадженні Господарського суду Кіровоградської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро» до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро» та ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрований в ОСОБА_1 районному відділі КРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2008 за № 07; визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ДимПро» та ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Кіровоградської області, зареєстрованого в ОСОБА_1 районному відділі КРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2008 за № 07, щодо земельної ділянки загальною площею 98,3337 га, кадастровий номер :02:000:9001, яка знаходиться на території Головківської сільської ради Олександрійського район) Кіровоградської області, у редакції, наведеній у п.2 прохальної частини позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2018 заяву ТОВ «Агрофірма «ДимПро» про забезпечення позову (до подання позовної заяви) від 09.07.2018 задоволено; заборонено державним кадастровим реєстраторам відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:9001, загальною площею 98,3337 га. яка розташована на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Вказано, що дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності в порядку норм ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 за №8978/02.1-26 від 20.07.2018 на адресу ТОВ «Агрофірма «ДимПро» було направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч,4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець вказав, що всупереч ч. 1 ст. 4, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в ухвалі, що була предявлена, боржником визначено державних кадастрових реєстраторів Відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а не конкретну посадову особу із зазначенням її прізвища, імя та по батькові, а також не зазначено строк предявлення до виконання.

Позивач оскаржив дії державного виконавця до господарського суду. В обґрунтування скарги товариство вказало, що Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем і посадовою особою територіального структурного підрозділу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Ухвалою суду заборонено вчиняти дії саме посадовим, а не фізичним особам, отже висновок державного виконавця про відсутність в ухвалі прізвища, ім'я та по батькові є неспроможним. Позицію позивача прийняв і Господарський суд Кіровоградської області.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені у Законі України від 02.06. 2016 N1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження").

За приписами ч.3 ст.327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видача; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Підстави повернення виконавчого документа наведені у ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

З резолютивної частини ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2018, яка є виконавчим документом у даній справі вбачається, що судом боржником вказано державні кадастрові реєстратори відділу у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, зазначено адресу відділу. Ухвала також містить і адресу відповідача у справі - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відділ у ОСОБА_1 районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

За ч.1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до п.п.4,5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 17.10.2012 N1051 (із змінами і доповненнями) ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

Крім того, ч.6 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.5 зазначеного Порядку встановлено, що Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

До повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належить, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації (підп. З п. 6 Порядку).

Таким чином, з наведених вище приписів вбачається, що державні кадастрові реєстратори є складовою, тобто невідємною частиною центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері земельних відносин, а отже суд першої інстанції правильно відніс їх саме до юридичної особи.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін га інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Безпідставним є також посилання державного виконавця на те, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову не містить дати набрання рішенням законної сили та строк предявлення рішення до виконання.

За вимогами п.7 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без Повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2018 про забезпечення позову містить вказівку, що є виконавчим документом і набирає чинності в порядку ст. 235 ГПК України та підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки, вказана ухвала була постановлена поза межами судового засідання, підписана то відповідно до норм ч.2 ст.235 ГПК України, набрала законної сили - 10.07.2018.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Крім того, ст.144 ГПК України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень ст. 1291 Конституції України, ст.326 ГПК України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v.Italy) від 28.07.1999, заява №22774/93), а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як невід'ємна частина судового розгляду (п.43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява №60750/00).

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги надані позивачем додаткові докази, зокрема, постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 від 27.08.2018, постанову головного державного виконавця від 27.08.2018 та постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.09.2018, оскільки ці докази не були предметом дослідження судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281-284 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовити.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 13.08.2018 у справі №912/1723/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 21.11.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Н.В.Пархоменко

ОСОБА_3