ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Справа№ 910/17566/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Оніщенко О.В.,ордер КВ № 754 від 05.11.2018 р.;

Каганець А.В., ордер КВ 747771 від 04.10.2018 року ;

від відповідача - Слівінський М.О., дов. № 338/10 від 31.10.2018 р.;

від третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH)

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 р.

у справі № 910/17566/17 (головуючий суддя Сташків Р.Б., судді: Щербаков С.О., Головіна К.І.)

за позовом Фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДСП "Чорнобильська АЕС"

про стягнення 39 392 033,31 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач звернувся з позовними вимогами до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 39 392 033,31 грн., що складається із 3 181 737,81 грн. - 3% річних та 36 210 295,50 грн. - інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов'язання за період з 26.03.2002 р. по 09.10.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2018 р. у справі № 910/17566/17 позовну заяву фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 39 392 033,31 грн. залишено без розгляду, на підставі п.7 ч.1 ст.226 ГПК України.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. 15.2 Контракту № 07.08.95 від 07.08.1995 р. спори та розбіжності всякого роду, які виникають у зв'язку з умовами цього контракту, підлягають вирішенню в арбітражному порядку в м. Стокгольм, Швеція; підсудність загальним судом виключається.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, позивач - фірма "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 р. у справі № 910/17566/17 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що право на звернення за захистом до суду є абсолютним і за наявності заперечень однієї із сторін такий спір повинен бути вирішений господарським судом; між сторонами спору не було підписано арбітражного застереження, що виключає можливість його передачі на вирішення арбітражного суду м. Стокгольм, Швеція. Також, зазначив на те, що до відповідача від Чорнобильської АЕС перейшли після реорганізації лише майнові права і обов'язки, а тому відповідач та позивач умовами арбітражного застереження не зв'язані; спір щодо заборгованості, яка виникла на підставі контракту, вже вичерпаний, а тому арбітражне застереження до даного спору не застосовується ; обсяг спорів, які можуть бути потенційно передані до арбітражу, не охоплює спір у даній справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 р. справа № 910/17566/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

14.08.2018 р. від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких вказана особа заперечує проти відкриття апеляційного провадження з посиланням на те, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 р. апеляційну скаргу фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 р. у справі № 910/17566/17 залишено без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 р. продовжено залишення без руху апеляційної скарги Фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/17566/17. Продовжено строк для подання витребуваних документів до 16.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 р. в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 р.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 р. справу № 910/17566/17 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/17566/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А.- головуючий суддя; судді - Дикунська С.Я., Пономаренко Є. Ю.

04.10.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 р. прийнято апеляційну скаргу фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/17566/17 у визначеному складу колегії суддів, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06.11.2018 р. о 14:00 год.

31.10.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу скаржника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

05.11.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

Представник третьої особи у судове засідання 06.11.2018 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні 06.11.2018 р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні 06.11.2018 р. представник відповідача вказав, що апеляційна скарга є безпідставною, ухвала суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як підтверджується матеріалами справи, 07.08.1995 р. між фірмою "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (продавець) та ДП "ВО Чорнобильська атомна станція" (покупець) було укладено контракт № 07.08.95 на купівлю та монтаж торгово-технологічного обладнання, відповідно до умов якого продавець взяв на себе зобов'язання продати та змонтувати обладнання, описане в додатку № 1 до контракту (а.с. 72-84 том 1).

Пунктом 15.2 Контракту передбачено, що спори та розбіжності всякого роду, які виникають у зв'язку з умовами цього контракту, підлягають вирішенню в арбітражному порядку в м. Стокгольм, Швеція; підсудність загальним судом виключається.

17 липня 2000 року Арбітражним судом м. Стокгольм (Швеція) ухвалено рішення про стягнення з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь фірми «Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ» 2 787 971 німецьких марок плюс відсотки із вказаної суми за відсотковою ставкою 1% за кожний місяць з 1 січня 1996 року до дня здійснення платежу. Крім того, згідно з рішенням, боржник зобов'язаний відшкодувати стягувачу витрати пов'язані з арбітражним процесом у розмірі 16 490 німецьких марок, 12 871 долар США, 118 500 шведських крон, 1000 євро, а також сплатити відсотки з вказаних у пункті (а) сум, згідно з обліковою ставкою, встановленою Державним банком Швеції, яка діяла протягом прострочення платежу, які нараховуються з дня прийняття Рішення до дня такої сплати. Також за вказаним рішенням суду боржник зобов'язаний відшкодувати стягувачу гонорари арбітрів, а також сплатити витрати, вказані у Рішенні, а саме 101 200 шведських крон, 120 000 шведських крон і 25 % податку на додану вартість на вказаний гонорар.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2001 року частково задоволено клопотання представника фірми «Джі плюс Ейч Монтаж ГмБХ» (Німеччина) та дозволено виконання рішенням арбітражного суду в м. Стокгольмі від 17 липня 2000 року на території України.

Видано виконавчий лист про стягнення з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь фірми «Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ» боргу у розмірі 2 787 971 німецьких марок та витрати пов'язані з арбітражним процесом 16 490 німецьких марок, 12 871 долар США, 118 500 шведських крон та 1000 євро. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2002 року змінено спосіб виконання рішення арбітражного суду в м. Стокгольмі від 17 липня 2000 року (а.с. 120-122 том 1).

Видано виконавчий лист про стягнення суми боргу з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь фірми «Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ» боргу у розмірі 6 818 943, 70 грн. (а.с. 12 том 1)

В жовтні 2017 р. фірма "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) звернулась з позовом до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення з останнього 39 392 033,31 грн., що складається із 3181737,81 грн. - 3% річних та 36210295,50 грн. - інфляційних втрат за порушення виконання грошового зобов'язання за період з 26.03.2002 по 09.10.2017, посилаючись на порушенням зобов'язання за рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 р., яке визнано на території України ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2001 р. №2-118 з видачею виконавчого листа, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 (з валюти на гривню), та подальшим невиконанням виданого судом виконавчого листа.

Відповідно до ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Угода сторін про передачу спору на розгляд міжнародного комерційного арбітражу допускається, і до міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом (ст. 4 ГПК України).

Разом з тим, згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Статтею 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" передбачено, що до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі.

Водночас, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, установлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду за захистом своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів правовідносин, у тому числі в судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Як унормовано, відповідно до вимог статті 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті;

3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно з положеннями статей 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Тобто арбітражна угода про передання спору на розгляд арбітражного суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав. У зв'язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обов'язок звертатися для вирішення спору в арбітражному порядку. При цьому обмеження права звернення до господарського суду не допускається.

Відсутність взаємної згоди саме сторін спору на його вирішення комерційним судом (арбітражем), оформленої відповідним арбітражним застереженням, незалежно від попередньої домовленості про це, виключає можливість розгляду спору таким судом.

У разі відсутності такого застереження господарський суд зобов'язаний припинити провадження у справі лише за наявності волі обох сторін про розгляд конкретного спору арбітражем, оформленої відповідним зверненням до суду.

Пунктом 15.2 Контракту передбачено, що спори та розбіжності всякого роду, які виникають у зв'язку з умовами цього контракту, підлягають вирішенню в арбітражному порядку в м. Стокгольм, Швеція; підсудність загальним судом виключається.

У справі, яка розглядається, судом установлено, що передбачене в п. 15.2 Контракту арбітражне застереження було укладено між Фірмою "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" та ДП "ВО Чорнобильська атомна станція". Між Фірмою "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" і ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" угоди про передачу спорів на розгляд в арбітражному порядку в м. Стокгольм, Швеція укладено не було.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.10.2017 у справі № 910/8318/16 та у постанові Верховного Суду від 16.02.2018 р. у справі № 910/13318/16.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися:

спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв'язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном, а також

спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об'єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб'єктами права України.

Крім того, позивач у позовній заяві у справі № 910/17566/17 обґрунтовує свої позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань щодо сплати 6 818 943,70 грн., яке виникло на підставі рішення Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 р., було визнано на території України ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2001 р. №2-118 з видачею виконавчого листа, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 (з валюти на гривню).

Отже, позовні вимоги у справі № 910/17566/17 не охоплюються умовами арбітражного застереження, оскільки спір, пов'язаний з порушенням контракту, вже був вирішений на користь позивача рішенням арбітражного суду від 17.07.2000 р. і є вичерпаним, а тому виконання такого застереження у даній справі є неможливим.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц, від 16.05.2018 р. у справі № 459/3560/15-ц, від 10.04.2018 р. у справі № 3-295гс16, до правовідносин, що виникли з приводу виконання судових рішень, застосовуються положення ст. 625 ЦК України.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що правовідносини у даному спорі стосуються питання щодо невиконання саме судового рішення міжнародного арбітражу, яке визнано та прийнято для виконання на території України, в частині застосування положень 625 ЦК України, а тому арбітражне застереження у даному конкретному випадку не може бути застосоване, оскільки обставини у даному спорі стосуються особливостей виконання рішення міжнародного арбітражу відповідно до законодавства України.

Таким чином, виходячи з принципу верховенства права, положень ст.ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом та положень ст.ст. 3, 15 Цивільного кодексу України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, пріоритет у розгляді даного спору належить саме господарському суду, як органу судової влади, а не арбітражному суду, вказаному у контракті, а відтак підстави для залишення позову без розгляду у суду першої інстанції були відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, є невірним.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Суд першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, та виніс помилково ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, на підставі п.7, ч.1 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 18.07.2018 р. підлягає скасуванню, а справа № 910/17566/17 - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року у справі № 910/17566/17 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року у справі № 910/17566/17 скасувати.

Матеріали справи № 910/17566/17 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 14.11.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Пономаренко