ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19.11.2018р. Справа № 905/2190/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор'євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область №01.3-2123 від 06.11.18р.

на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. під час виконання судового рішення у справі №905/2190/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ», м.Київ

до відповідача Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 4921155,48грн.

Представники:

від стягувача: Єсін А.М., за довір.

від боржника: Мендрух О.М., за довір.

від органу ДВС: не з'явився

Суть справи:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.11.17р. у справі №905/2190/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯЛТА ГРАД СТРОЙ», м.Київ до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 345004,16грн., інфляційні втрати у розмірі 3353754,98грн. та судовий збір у розмірі 55481,39грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.18р. рішення господарського суду Донецької області від 27.11.17р. у справі №905/2190/17 залишено без змін.

07.05.18р. господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/2190/17 від 21.11.17р.

08.11.18р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область №01.3-2123 від 06.11.18р. на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. під час виконання судового рішення у справі №905/2190/17, у якій скаржник просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А., щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.11.18р. (ВП №56598300) в частині накладання арешту на рахунок №7803, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» такими, що не відповідають нормам чинного законодавства;

- визнати постанову про арешт коштів боржника від 02.11.18р. (ВП №56598300), яка була винесена старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковським К.А., в частині накладання арешту на рахунок №7803, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», недійсною;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 02.11.18р. (ВП №56598300), яка була винесена старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковським К.А., в частині накладання арешту на рахунок №7803, що відкритий в ПАТ «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 09.11.18р. вказану скаргу прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.11.18р.

19.11.18р. на адресу суду від стягувача надійшов відзив-заперечення на скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область на дії державного виконавця.

У судове засідання 19.11.18р. з'явився представник боржника, який надав усні пояснення по суті скарги та просив її задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у ній.

У судовому засіданні 19.11.18р. представник стягувача проти задоволення скарги заперечував та просив суд відмовити в задоволенні скарги Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область на дії державного виконавця.

Представники органу ДВС у судове засідання не з'явилися; про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Про поважність причин не явки суд не повідомили.

Державним виконавцем відзив на скаргу суду не наданий.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Беручи до уваги, що відповідно до ст.74 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, в дану випадку на скаржника, суд, враховуючи належне повідомлення учасників судового процесу про дату судового засідання, а також обмеженість розгляду скарги процесуальним строком, розглядає скаргу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення та доводи представників сторін господарським судом встановлено наступне:

Згідно ст.124 Конституції України та ст.ст.18, 326 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

14.06.18р. старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковським К.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56598300 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2190/17 від 07.05.18р.

02.11.18р. старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковським К.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містять на рахунку №7803, відкритому в ПАТ "Альфа-Банк".

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця Служба автомобільних доріг України у Донецькій області звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця, мотивуючи подану скаргу тим, що вказаною постановою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку №7803 в ПАТ "Альфа-Банк", який призначений для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату та інших виплат, в тому числі допомоги по тимчасовій втраті працездатності працівників Служби. Вказане, за твердженнями скаржника, призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Скаржник зазначає, що чисельність працівників Служби становить 57 чоловік та рахунок №7803, відкритий в ПАТ "Альфа-Банк" за договором №4-43/1 від 06.06.17р. з додатковою угодою до нього, є рахунком який використовується виключно для оплати праці працівникам Служби автомобільних доріг України у Донецькій області.

В підтвердження вищевикладених обставин, скаржник надав суду: копію постанови

старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. від 02.11.18р. ВП №56598300 про арешт коштів боржника; інформацію щодо чисельності працівників Служби станом на 31.10.18р.; виписку АТ "Альфа-Банк" по особовому рахунку в АТ "Альфа-Банк"; довідку АТ "Альфа-Банк" №99361 від 06.11.18р. про відкриття рахунку; копію договору №4-43/1 від 06.06.17р. на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання; копію додаткової угоди №1 від 11.09.18р. до договору на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання №25946285 від 06.06.18р.

Оцінивши подані докази, суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку, що скарга Служби автомобільних доріг у Донецькій області на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. під час виконання судового рішення у справі №905/2190/17 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Чинний на момент винесення постанови про арешт коштів боржника Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У ст.1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Частиною 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику" на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України"Про теплопостачання", статті 181 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (ч.4 ст.48 Закону).

Згідно з частинами 1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Податкового кодексу України роботодавець як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі. Крім того, роботодавець зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно ст.43 Конституції України, ст.ст.1, 24 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.97, 115 Кодексу законів про працю України держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені у залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівникам здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, яка ратифікована Україною 04.08.1961р. і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як визначається пп.16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками якого, як і податку на доходи фізичних осіб, є фізична особа - резидент та фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) та сплачуються такі, у даному випадку, податковим агентом, який зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм (ст.ст.14.1.180, 162.1.1, 162.1.2., 162.1.3,163.1.2 Податкового кодексу).

В п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами обов'язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб.

У відповідності до ч.12 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з цим, згідно з ч.5 вказаної статті Закону під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до ст.18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Саме на державного виконавця покладено обов'язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом, а недотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення виконавця про призначення рахунку та, відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляли державного виконавця можливості самостійно з'ясувати інформацію про наявність рахунків боржника, а також статус цих рахунків, враховуючи приписи ч.5 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.18р. у справі №910/4153/13.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин викладених у скарзі, скаржником надано:

- виписку АТ "Альфа-Банк" по особовому рахунку №7803;

- довідку АТ "Альфа-Банк" №99361 від 06.11.18р. про відкриття рахунку;

- копію договору №4-43/1 від 06.06.17р. на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання;

- копію додаткової угоди №1 від 11.09.18р. до договору на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання №25946285 від 06.06.18р.

Згідно довідки АТ "Альфа-Банк" №99361 від 06.11.18р. Служба автомобільних доріг у Донецькій області має відкритий рахунок №7803.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 11.09.18р. до договору №25946285 від 06.06.18р. на комплексне банківське обслуговування суб'єктів господарювання №25946285 від 06.06.18р., Служба автомобільних доріг в Донецькій області використовує рахунок №7803 для перерахування заробітної плати та інших виплат співробітникам.

Згідно з п.1.8 Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р. "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наявної в матеріалах справи банківської виписки по особовому рахунку скаржника №7803, відкритому у АТ "Альфа-Банк" вбачається, що зазначений рахунок скаржником використовується, зокрема, для виплати заробітної плати, податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що вказаний рахунок використовується виключно для виплати вищенаведених платежів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що старший державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковський К.А. не мав законних підстав для накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника, сплати єдиного соціального внеску, допомоги з тимчасової втрати працездатності, військового збору та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких застосовується поточний рахунок №7803, відкритий в АТ "Альфа-Банк", та задовольняє вимоги про визнання постанови про арешт коштів боржника від 02.11.18р. у виконавчому провадженні №56598300 в частині накладання арешту на грошові кошти Служби автомобільних доріг у Донецькій області, призначені для оплати праці працівників Служби автомобільних доріг у Донецькій області, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності та податку з доходів фізичних осіб для сплати яких застосовується поточний рахунок №7803, відкритий у АТ "Альфа-Банк", м.Київ, МФО 300346.

Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про виконавче провадження, пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, у суду відсутні повноваження скасовувати рішення органів Державної виконавчої служби. Натомість встановивши обґрунтованість доводів заявника, суд може визнати постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною. Як зазначено в інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.10р. "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Згідно ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За результатами розгляду скарги згідно ст.343 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд приймає ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область №01.3-2123 від 06.11.18р. на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. під час виконання судового рішення у справі №905/2190/17 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.73, 74, 86, 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область №01.3-2123 від 06.11.18р. на дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. під час виконання судового рішення у справі №905/2190/17, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.11.18р. у виконавчому провадженні №56598300 в частині накладання арешту на грошові кошти Служби автомобільних доріг у Донецькій області, призначені для оплати праці працівників Служби автомобільних доріг у Донецькій області, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності, та податку з доходів фізичних осіб для сплати яких застосовується поточний рахунок №7803, відкритий у АТ "Альфа-Банк", м.Київ.

Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Вітковського К.А. про арешт коштів боржника від 02.11.18р. у виконавчому провадженні №56598300 в частині накладання арешту на грошові кошти Служби автомобільних доріг у Донецькій області, призначені для оплати праці працівників Служби автомобільних доріг у Донецькій області, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності та податку з доходів фізичних осіб для сплати яких застосовується поточний рахунок №7803, відкритий у АТ "Альфа-Банк", м.Київ.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення - 19.11.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

У судовому засіданні 19.11.18р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.11.18р.

Суддя М.О. Лейба