ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 904/7996/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 (судді: Орєшкіна Е. В. (головуючий), Широбокова Л. П., Іванов О. Г.) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Єкатеринославський"

про стягнення 24 474 792,89 грн.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") подало до суду позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Єкатеринославський" (далі - ТОВ "ТД "Єкатеринославський") 24 474 792,89 грн, у тому числі: 7 266 108,82 грн заборгованості за кредитом, 4 023 887,77 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом; 12 615 075,20 грн заборгованості з комісії, 8 221,10 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 000,00 грн штрафу (фіксованої частини), 560 500,00 грн штрафу (відсоток від суми встановленого у пункті А.2 договору ліміту на цілі, відмінні від страхових платежів за реєстрацію предметів застави).

2. Позовні вимоги аргументовано тим, що позивач свої зобов'язання за договором виконав своєчасно та у повному обсязі, а відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов'язань за цим договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідних коштів для погашення заборгованості.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018 (суддя Манько Г. В.) позов задоволено повністю.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області 17.07.2018 повернуто скаржникові без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

5. Ухвалу суду аргументовано тим, що апеляційна скарга ОСОБА_4 від 25.07.2018 не підписана особою, яка її подала.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2018, ОСОБА_4 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу передати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Підставами для скасування ухвали ОСОБА_4 вважає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, наголошує, що він підписав апеляційну скаргу, що підтверджується відміткою працівника органу поштового зв'язку про прийняття і відправку цінного листа на описі вкладення до цінного листа від 25.07.2018 № 760.

8. 24.10.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання від скаржника, за змістом якого він просить залучити до матеріалів справи екземпляр апеляційної скарги ОСОБА_4 з додатками, яку було повернуто згідно з оскаржуваною ухвалою.

Узагальнені доводи інших учасників справи

9. У відзиві на подану касаційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" просить залишити її без задоволення з тих мотивів, що опис вкладення, на який посилається скаржник на підтвердження факту підписання ним апеляційної скарги, не є належним доказом, інші доводи, наведені у касаційній скарзі, не можуть бути предметом розгляду у суді касаційної інстанції, оскільки зводяться до незгоди скаржника із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018. Позивач вважає, що подання ОСОБА_4 примірника підписаної апеляційної скарги до суду касаційної інстанції не може бути доказом того, що вона була підписана на момент її подання та надходження до суду апеляційної інстанції.

10. Крім того, ПАТ КБ "Приватбанк" просить застосувати до ОСОБА_4 заходи процесуального примусу через численне зловживання ОСОБА_4 процесуальними правами у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11. Між позивачем (банк) і відповідачем (клієнт) було укладено кредитний договір від 13.05.2010 № Т001Г/С про надання кредиту у виді невідновлюваної кредитної лінії з подальшим укладенням додаткових угод до нього.

12. Судом першої інстанції встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав своєчасно та у повному обсязі, а відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов'язань за цим договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідних коштів для погашення заборгованості.

Позиція Верховного Суду

13. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

14. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив Дніпропетровський апеляційний господарський суд це рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

15. Із наявної у матеріалах справи ксерокопії апеляційної скарги від 25.07.2018 б/н (т. 2, а. с. 91- 95) вбачається, що вона взагалі не підписана особою, яка її подала (ОСОБА_4.).

16. Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

17. Опис вкладення, на який посилається скаржник на підтвердження факту підписання ним апеляційної скарги, є неналежним доказом відповідно до статті 76 ГПК України, з огляду на таке.

18. За змістом пункту 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

19. З огляду на зазначені положення працівник поштового зв'язку перевіряє лише перелік і кількість предметів, вкладених до поштового конверта, на відповідність тому, що зазначено відправником в описі. Перевірка наявності або відсутності підпису на документах, що підлягають вкладенню у поштовий конверт, не належить до обов'язків працівника поштового зв'язку.

20. Долучений до матеріалів справи екземпляр апеляційної скарги ОСОБА_4 з додатками, не підтверджує наявності підпису на апеляційній скарзі, надісланій скаржником 25.07.2018 до апеляційного суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

21. Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не можуть бути предметом розгляду у суді касаційної інстанції, оскільки зводяться до незгоди скаржника з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2018, яке не є предметом касаційного перегляду.

22. За таких обставин колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правомірно не прийняв до розгляду апеляційну скаргу, не підписану скаржником, та повернув її на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 ГПК України.

23. Колегія суддів погоджується із викладеними у відзиві на касаційну скаргу доводами позивача, обґрунтованість та відповідність яких чинному законодавству і фактичним обставинам справи підтверджується наведеними вище висновками судів апеляційної та касаційної інстанцій.

24. Разом із тим, розглянувши заявлене ПАТ КБ "Приватбанк" клопотання про застосування до ОСОБА_4 заходів процесуального примусу у виді штрафу у зв'язку із численним зловживанням ним процесуальними правами у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

25. Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених ГПК України випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина 1 статті 131 ГПК України).

26. За змістом статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною 10 статті 188 цього Кодексу.

27. Наведені ПАТ КБ "Приватбанк" підстави, а саме подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з порушенням строків і без здійснення сплати судового збору у суді першої інстанції, недолучення до апеляційної та касаційної скарг доказів сплати судового збору, не належить до підстав процесуального примусу, зазначених у статті 135 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

29. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені скаржником у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

30. Отже, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду постановлено із додержанням норм процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги і скасування чи зміни оскаржуваної ухвали немає.

Щодо судових витрат

31. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 у справі № 904/7996/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков