ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4707/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Шашко Андрія Олександровича, м. Дніпро

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 559 944,00 грн. за договором поставки № 02МК-18 від 25.05.2018

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №893 від 27.06.2018

від відповідача: Букін О.В., представник за довіреністю №13/1-49 від 07.06.2018

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Шашко Андрій Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 559 944,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №02МК-18 від 25.05.2018 щодо оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, яку останній просить стягнути.

Ухвалою суду від 24.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.11.2018.

07.11.2018 і 08.11.2018 до суду від відповідача надійшли ідентичні за змістом відзиви на позов, в яких Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради визнав наявність заборгованості в розмірі 559 944,00 грн.

09.11.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зауважив, що відповідач підтвердив, а отже визнав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.11.2018, представники сторін підтримали обрані правові позиції.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 13.11.2018, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між сторонами був укладений договір поставки № 02МК-18 від 25.05.2018 (далі - Договір), на підставі якого позивач здійснив поставку акустичного обладнання та передав його у власність відповідача. Отримувачами цього закладу були комунальні заклади освіти.

Як зазначає позивач, за умовами договору поставки покупець має можливість сплачувати вартість поставки частинами або за всю партію поставки в термін, що не перевищує 30 банківських днів з моменту отримання товару.

За твердженням позивача, до моменту звернення до суду поставлене обладнання не оплачене відповідачем, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем складає 559 944,00 грн., що є причиною виникнення спору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав, що виконав свої зобов'язання за Договором не в повному обсязі, в результаті чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 559 944,00 грн.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відповідач підтвердив зазначені в позовній заяві обставини і таким чином фактично визнав позовні вимоги.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору.

Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За приписами частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між фізичною особою-підприємцем Шашко Андрієм Олександровичем (далі - позивач, постачальник) і Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі - відповідач, замовник) укладений договір поставки товару № 02МК-18 від 25.05.2018.

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується протягом строку дії договору поставити та передати у власність замовника товар ДК 021:2015 - 30210000-4 Машини для обробки даних (апаратна частина) (комп'ютерне обладнання) згідно зі специфікацією (Додаток №1), що є невід'ємною частиною договору, а замовник зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар згідно з умовами договору.

В підписаній сторонами Специфікації (арк.с. 19) узгоджено кількість товару, його асортимент (номенклатура за сортами, групами, видами, марками, типами), ціна товару; технічні характеристики визначені в Технічній специфікації.

Згідно з п. 6.1 Договору сума визначена в договорі з урахуванням всіх витрат, податків та зборів постачальника, становить 759 144,00 грн., у тому числі ПДВ - 126 524,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 Договору замовник має можливість сплачувати вартість поставки частинами або за всю партію поставки в термін, що не перевищує 30 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної на товар замовником.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, зазначений у реквізитах постачальника в договорі (п. 7.2 Договору).

За умовами п. 10.1 Договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання усіх зобов'язань сторін за даним договором.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з накладними №№ 004764-18, 004765-18, 004766-18, 004768-18, 004769-18, 004770-18, 004771-18, 004772-18, 004773-18, 004774-18, 004775-18, 004776-18, 004777-18, 004778-18, 004779-18, 004780-18, 004781-18, 004783-18, 004784-18 від 25.05.2018 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 559 944,00 грн.

Враховуючи умови п. 7.1 Договору, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідач не надав доказів здійснення оплати за поставлений товар в сумі 559 944,00 грн.

Визнання суми заборгованості самим відповідачем у відзиві на позов господарський суд розцінює як дії, які свідчать про визнання відповідачем себе зобов'язаною особою по відношенню до позивача в частині оплати заборгованості за Договором в суму 559 944,00 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 559 944,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Шашко Андрія Олександровича (49050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, ) про стягнення заборгованості в розмірі 559 944,00 грн. за договором поставки № 02МК-18 від 25.05.2018 - задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, ) на користь Фізичної особи-підприємця Шашко Андрія Олександровича (49050, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 559 944,00 грн. (п'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок чотири грн. 00 коп.) основної заборгованості; 8 399,16 грн. (вісім тисяч триста дев'яносто дев'ять грн. 19 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Позивач: Фізична особа-підприємець Шашко Андрій Олександрович (49050, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1).

Відповідач: Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (49000, просп. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, ).

Повне рішення складено 16.11.2018.

Суддя Н.Е. Петренко