ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"12" листопада 2018 р.           м. Київ Справа № 911/2441/18

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву від 02.11.2018 № ОС/01-202 товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль-Ліфт» заборгованості у розмірі 31 557,50 грн. за Договором підряду від 02.09.2016 № 04-16,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 (згідно поштової відмітки на конверті, в якому надійшла заява) товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» звернувся до господарського суду Київської області із заявою від 02.11.2018 № ОС/01-202 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль-Ліфт» заборгованості у розмірі 31 557,50 грн. за Договором підряду від 02.09.2016 № 04-16, з яких: 28 000,00 грн. передоплата та 3 557,50 грн. пеня.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що згідно умов договору підряду від 02.09.2016 №04-16 у ТОВ «Бориспіль-Ліфт» як підрядника наявні обов’язки з виконання робіт, а не сплати коштів, а заявником не подано суду доказів звернення до боржника із вимогою про повернення передоплати, суд позбавлений можливості встановити факт виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявлена вимога не відповідає ст. 148 ГПК України щодо ознаки її безспірності, з огляду на те, що повернення передоплати не належить до договірних зобов'язань підрядника за договором, а є передбаченим законом наслідком порушення зобовязань з виконання робіт, яке підлягає дослідженню та встановленню судом в процесі розгляду справи.

Згідно пунктам 1, 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушенням вимог ст. 150 цього Кодексу та/або заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього кодексу.

Суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, разом із тим відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених зокрема пунктом 3 частини першої ст. 152 ГПК України (відсутність ознаки безспірності) унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Трест Бориспільсільбуд» у задоволенні заяви від 02.11.2018 № ОС/01-202 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспіль-Ліфт» заборгованості у розмірі 31 557,50 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                      О.В. Конюх