ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

06.11.2018

Справа № 910/7548/18

Господарський суд міста Києва у складі: судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/7548/18

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт-Альянс»

до

Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд ЛТД»

про

визнання права

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софт-Альянс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд ЛТД» про визнання права.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем – 1 своїх зобов’язань за Договором поруки № 4С14308И/П від 08.11.2016, внаслідок чого позивач не може реалізувати право вимоги про сплату відповідачем – 2 суми боргу за Кредитним договором № 4С14308И від 04.09.2014 в розмірі 356 675 172,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 відкрито провадження у справі №910/7548/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 31.07.2018.

В судовому засіданні 31.07.2018 суд, у відповідності до ч.ч. 4,5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 17.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 зупинено провадження у справі №910/7548/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у справі №910/14144/17.

02.10.2018, через відділ діловодства суду, від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №910/7548/18 у зв’язку із завершенням Верховним Судом розгляду справи №910/14144/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 провадження у справі №910/7548/18 поновлено та призначено у справі підготовче засідання на 06.11.2018.

В судове засідання 06.11.2018 з’явились представник позивача та відповідача 1, надали усні пояснення по справі.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з’явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Клопотання із запереченнями щодо розгляду справи у його відсутності до суду не подавав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач-2 був належним чином повідомлений про судове засідання для розгляду справи і не повідомив суду про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи проводити за його відсутності.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України та частини другої статті 20 ГК України одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 553, 554 цього ж Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із частиною другою статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до пункту 8 договору поруки від 08.11.2016 до поручителя, який виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору (договорам) застави (іпотеки), укладеним з метою забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором, у частині виконаного зобов'язання.

Оскільки порука є договірним зобов'язанням, стосовно якого передбачено обов'язкове дотримання письмової форми (частина перша статті 547 ЦК України), моментом укладення такого договору є досягнення згоди з усіх істотних умов, внаслідок якого у сторін виникають взаємні права та обов'язки.

За висновками господарського суду, вимога про визнання відсутнім права в одного відповідача (кредитора) вимагати від другого відповідача (боржника) сплати боргу за кредитними договорами, які погашено позивачем (поручителем), та про визнання права поручителя вимагати від боржника сплати ним грошових коштів за кредитними договорами, сплачених поручителем, не є вимогами про встановлення юридичних фактів, однак такі доводи можуть розглядатися господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи наведене, зважаючи на характер спірних правовідносин у цій справі, господарський суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 21.08.2018 у справі №910/14144/17, а також, зокрема, висновками Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 у справі №910/20954/17.

При цьому, на виконання вимоги частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд роз’яснює позивачу, що доводи останнього, які викладені в позовній заяві, не можуть бути самостійним предметом спору, а підлягають розгляду судом під час вирішення спору про стягнення грошових коштів за відповідним кредитним договором.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/7548/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт-Альянс» до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд ЛТД» про визнання права закрити.

2. Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.11.2018.

Суддя                                                                                Т.В. Васильченко