СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. Справа № 922/1070/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Склярук О.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Августова М.В., довіреність №010-00/5110 від 06.09.2018 року;

третьої особи- не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків (вх. №1759 Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року у справі №922/1070/18, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Шатерніков М.І.), повний текст якої складено 17.08.2018 року

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-Товариство з обмеженою відповідальністю "Комелія",м. Київ

про стягнення 3404595,75 доларів США та 33456134,01 грн. шляхом звернення стягнення на майно

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року у справі №922/1070/18 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків зустрічний позов від 15.08.2018 року з додатками на 58 аркушах (в т.ч. платіжне доручення №835 від 13.08.2018 року про сплату судового збору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року у даній справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

Апелянт в обгрунтування своєї правової позиції вказує про наступне.

Ухвала господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року по справі №922/1070/18 прийнята з суттєвим порушенням вимог процесуального права, а саме: ч.2 ст.254 ГПК України.

Місцевий господарський суд безпідставно повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «TELESENS VENTURES» зустрічну позовну заяву та не прийняв її до спільного розгляду з первісним позовом, помилково виходячи з того, що зустрічний позов відповідач повинен був подати до суду у строк до 07.08.2018 року (15 днів з дня вручення ухвали), натомість зустрічний позов ТОВ «TELESENS VENTURES» було подано 15.08.2018 року, тобто з порушенням строків встановлених ч.1 ст.180 ГПК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures" залишено без руху; протягом 10 днів з дня вручення ухвали апелянта було зобов'язано усунути недоліки, а саме надати до Харківського апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та роз'яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Пушай В.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.09.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures" на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року; призначено справу до розгляду на 22.10.2018 року; повідомлено учасників процесу про дату розгляду справи; запропоновано учасникам справи протягом 15 днів подати до апеляційного господарського суду: відзив, відповідь, заперечення, документи в обгрунтування вимог та заперечень.

Відповідно до Указів Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та від 28.09.2018 року № 295/2018 "Про переведення суддів", а також ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 31 ГПК України, справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Склярук О.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляду на 12.11.2018 року.

19.10.2018 року на адресу суду від позивача - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№173), який долучений до матеріалів справи.

Позивач в обґрунтування своєї правової позиції вказує про те, що місцевим господарським судом правомірно повернуто відповідачу зустрічний позов, оскільки останній був поданий до суду з порушенням вимог частини 1 статті 180 ГПК України, а саме з порушенням строків подання зустрічного позову.

07.11.2018 року на адресу суду від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. надійшло повідомлення про розгляд справи за її відсутності (вх.№795), яке долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.11.2018 року представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання 12.11.2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №206, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Представник третьої особи в судове засідання 12.11.2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ухвала Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 року, яка була надіслана останньому за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду апеляційної інстанції з довідкою працівників ПАТ Укрпошта: «за закінченням терміну зберігання».

Обов'язковою участь представників відповідача та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції не визнавалась, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Приписами частини 1 статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" 23.04.2018 року звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", в якій просило: в рахунок погашення наявної станом на 24.01.2018 року (включно) перед позивачем заборгованості за кредитним договором від 28.07.2016 року №161116К2 та кредитним договором від 28.07.2016 року №161116КЗ, укладеними в рамках генеральної кредитної угоди від 25.12.2014 року №161114N5, у розмірі 3404595,75 (три мільйони чотириста чотири тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять, 75) дол. США та 33456134,01 (тридцять три мільйони чотириста п'ятдесят шість тисяч сто тридцять чотири, 01) гривні, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за укладеними між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "TELESENS VENTURES": іпотечним договором від 30.01.2015 року №161115Z3, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. 30.01.2015 року та зареєстрованим в реєстрі за №89, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №31, 2-го поверху №32-64, 3-го поверху №65-97, 4-го поверху №98-130, технічного поверху №131-134 в літ. "2Б-4", загальною площею 1636,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Проскури Академіка, буд. 1 (один); іпотечним договором від 21.05.2015 року №161115Z4, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. 21.05.2015 року та зареєстрованим в реєстрі за №361, а саме: нежитлові приміщення підвалу №1-23, 1-го поверху №1-28, загальною площею 837,3 кв.м., в літ. "2Б-4", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Проскури Академіка, буд. 1 (один).

Також, позивач просив визначити спосіб реалізації вказаних предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2018 року прийнято позовну заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче провадження призначено на 24.07.2018 р.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У зв'язку з відрядженням судді Шатернікова М.І., в порядку встановленому рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28.03.2016 року, було повідомлено сторін про перенесення підготовчого засідання у справі № 922/1070/18, призначеного ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2018 року, з 24.07.2018 року на 31.07.2018 року.

У підготовчому засіданні 31.07.2018 року було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.08.2018 року.

15.08.2018 року до господарського суду Харківської області Товариство з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures" надало зустрічний позов, в якому просило визнати недійсним іпотечний договір від 30.01.2015 року № 161115Z3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. 30.01.2015 року та зареєстрований в реєстрі за №89, за яким в іпотеку передано нежитлові приміщення 1-го поверху №31, 2-го поверху №32-64, 3-го поверху №65-97, 4-го поверху №98-130, технічного поверху №131-134 в літ. "2Б-4", загальною площею 1636,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Проскури Академіка, буд. 1 (один) та іпотечний договір від 21.05.2015 року №161115Z4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. 21.05.2015 року та зареєстрований в реєстрі за №361, за яким в іпотеку передані нежитлові приміщення підвалу №1-23, 1-го поверху №1-28, загальною площею 837,3 кв.м., в літ. "2Б-4", що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Проскури Академіка, буд. 1 (один).

Повертаючи зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", місцевий господарський суд виходив з того, що зустрічний позов подано 15.08.2018 року, тобто, з порушенням строків встановлених ч. 1 ст. 180 ГПК України , а саме не в строк для подання відзиву.

Колегія суддів вважає необґрунтованими зазначені висновки місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч.1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

У статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Приписами п. 3 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 2 статті 180 ГПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У відповідності до частини 8 статті 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно частини 6 статті 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

У відповідності до частини 1 статті 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 2 статті 252 ЦК України).

Згідно статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Так, як вже було зазначено вище, ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2018 року, окрім іншого, було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов в п'ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказана ухвала суду від 06.07.2018 року була надіслана учасникам справи 06.07.2018 року, що вбачається зі штампу господарського суду Харківської області на її останньому аркуші та є доказом належного повідомлення сторони у справі про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що ухвала про відкриття провадження у справі від 06.07.2018 р. була надіслана за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.07.2018 р., втім докази вручення вказаної ухвали відповідачу матеріали справи не містять.

Також, в матеріалах справи відсутнє і поштове відправлення з довідкою пошти щодо невручення вказаного поштового відправлення відповідачу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що місцевим господарським судом не вчинено відповідних дій щодо повторного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Так само, місцевий господарський суд не скористався можливістю повідомлення відповідача, зокрема, телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику про час та місце розгляду справи.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про недотримання господарським судом першої інстанції процесуальних гарантій забезпечення належного розгляду справи, внаслідок неналежного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Окрім того, відповідно до приписів частини 2 статті 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, при вирішенні питання про повернення зустрічної позовної заяви з підстав пропущення строку її подання, господарський суд першої інстанції мав право з власної ініціативи продовжити вказаний строк на підставі приписів частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 277 ГПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Європейський суд з прав людини у справі "Воловік проти України" (заява №15123/03), визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Тому, судові акти щодо відмови у розгляді тощо, які є формалізованими, не відповідають самій меті розгляду на предмет прийнятності, та фактично позбавляють доступу до суду.

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення Суду у справах Буланов та Купчик проти України, no. 7714/06 та 23654/08, від 09.12.2010, Чуйкіна проти України, no. 28924/04, від 13.01.2011).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків.

Отже, висновок місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з статтею 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Таким чином, аргументи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків слід задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, ч.3 ст. 271, ч.1 п.6 ст. 275, п.4 ч. 1 ст. 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2018 року у справі №922/1070/18 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.11.2018 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя О.І. Склярук

Суддя М.М. Слободін