ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.11.2018 р. Справа № 914/1182/18

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів

про: розстрочку виконання судового рішення

у справі №914/1182/18

за позовом: Акціонерного товариства Укргазвидобування, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів

про стягнення 103240,28грн інфляційних втрат та 16678,22грн 3% річних

Суддя Ділай У.І.

Секретар Куць М.Я.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 2-758д від 15.06.2018р.)

Від відповідача (заявник): ОСОБА_2 (довіреність № 007,1Др-4-0318

від 14.03.2018р.)

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів, про розстрочку виконання судового рішення у справі №914/1182/18 за позовом Акціонерного товариства Укргазвидобування, м. Київ, до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів, про стягнення 103240,28грн інфляційних втрат та 16678,22грн 3% річних.

Ухвалою суду від 01.11.2018р. заяву призначено до судового розгляду на 12.11.2018р.

У судовому засіданні 12.11.2018р. представник заявника для обґрунтування вимог, наведених у заяві про відстрочку, усно зазначив, що виконання рішення суду на даний час є неможливим у звязку із скрутним матеріальним становищем підприємства. З урахуванням наведених обставин просив суд розстрочити виконання рішення по справі до 6 місяців.

Представник позивача у судове засідання 12.11.2018р. зявився, через канцелярію суду подав відзив на заяву про розстрочення виконання рішення (вх. №43124/18 від 09.11.2018р.) Усно висловив позицію, наведену у даному відзиві, зазначивши, що така заява боржника є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.08.2018р. у справі № 914/1182/18 за позовом за позовом Акціонерного товариства Укргазвидобування, м. Київ, до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м.Львів, про стягнення 103240,28грн інфляційних втрат та 16678,22грн 3% річних позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут (79039, м.Львів, вул.Золота,42, ) на користь Акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, ) 102794,17грн. інфляційних втрат, 16678,22грн. 3% річних та 1792,09 грн. судового збору з відстрочкою виконання рішення суду на 2 місяці.

31.10.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, подано заяву про розстрочку виконання рішення суду від 30.08.2018р. Заявник стверджує, що виконання рішення в повному обсязі на даний час не вбачається можливим у звязку із скрутним матеріальним становищем, що зумовлене наявністю дебіторської заборгованості та, відповідно, відсутністю у Товариства коштів. У даній заяві також зазначається, що примусове виконання вищезгаданого судового рішення в даний момент може призвести до неплатоспроможності ТзОВ «Львівгаз збут» та як наслідок його банкрутства, що унеможливить взагалі подальше виконання рішення суду та залишить населення Львівської області без газу.

Однак, суд звертає увагу на те, що заявником в обґрунтування викладених у заяві обставин не було подано належних доказів, що свідчили б про важке матеріальне становище Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, а також відсутність коштів на банківських рахунках та майна, на які можна було б звернути стягнення. Додатково, суд зазначає, що рішенням суду від 30.08.2018р відстрочено виконання на 2 місяці а саме до 25.11.2018р.

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За приписами п.п.7.1.2 п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 12.10.2012р., Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі..

Норми п.7.2 цієї ж Постанови є аналогічними до положень ч.4 ст.331 ГПК України та передбачають, що, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення; 4) щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Положеннями ч.5 ст.331 ГПК України зазначається, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Проаналізувавши заяву про розстрочення виконання судового рішення, заслухавши пояснення представників боржника та позивача, з метою реального виконання судового рішення та дотримання балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим.

Керуючись ст.ст.234, 331 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, про розстрочення виконання рішення суду від 30.08.2018р. у справі № 914/1182/18 відмовити повністю.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court/gov/ua/.

Суддя Ділай У.І.