ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/381/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон", проспект Героїв Сталінграду, 113/1, м. Миколаїв, 54025

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд", вул. Автоливмашівська 7, с. Хриплин, м.Івано-Франківськ, 76495

про стягнення заборгованості в сумі 845063,86 грн, з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати

за участю

Від позивача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність від 11.09.2018)

Від відповідача: не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 845063,86 грн, з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов"язань по договору купівлі-продажу від 01.06.2017 № Оф-115389/17.

Ухвалою суду від 14.05.2018 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2018.

В підготовчому засіданні 29.05.2018 оголошено перерву до 19.06.2018.

Ухвалою суду від 19.06.2018 відкладено підготовче засідання на 13.07.2018 з використанням системи відеоконференцзв'язку.

Згідно розпорядження керівника апарату Господарського суду Івано-Франківської області № 48 від 09.07.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 909/381/18, оскільки суддя Калашник В.О. перебував у відпустці з 02.07.2018.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2018 визначено суддю Шкіндера П.А.

13.07.2018 судом оголошено перерву в судовому засіданні на 03.08.2018.

03.08.2018 судове засідання з використанням системи відеоконференцзв'язку, не відбулось по технічним причинам, судове засідання відкладено на 28.09.2018.

28.09.2018 року судове засідання не відбулось у зв»язку із перебування судді у відпустці. Ухвалою суду від 01.10.2018 призначено судове засідання на 05.10.2018.

Ухвалою суду від 05.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 909/381/18 до 23.10.2018.

Ухвалою суду від 23.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.11.2018.

Представник позивача, в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв"язку, позовні вимоги підтвердив, з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду, в попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, з підстав викладених в відзиві на позов.

В поданому відзиві, вказав, що сторонами не досягнуто згоди стосовно погодження та підписання протоколу розбіжностей, присутнє порушення норм ст. 9 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а саме відсутність особистого підпису директора ТОВ "ОСОБА_1 Трейд" на видаткових накладних, які долучені до матеріалів справи, тому вважають позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідача не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що відповідач своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість одного з представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 58 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 43 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів статті 202 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.1997 р. (набрала чинності для України 11.09.1997 р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № Оф-115389/17 від 01.06.2017.

Згідно п. 1.1 Договору, продавець зобов"язується передавати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених цим договором, зобов"язується приймати та оплачувати запасні частини до техніки (далі по тексту -"Товар"), асортимент, кількість та вартість яких визначатиметься відповідно до рахунків-фактур Продавця до цього договору, що є його невід"ємними частинами.

Згідно п. 2.3 Договору, покупець зоюов"язується оплачувати продавцю вартість товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі та/або видаткової накладної відповідно до п. 4.1 цього Договору щодо такого товару.

Позивачем передано відповідачу запасні частини до техніки на суму 601261,34 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна №Н-173567 від 14.06.2017 на суму 3856,04 грн;

- видаткова накладна №Н-248827 від 11.08.2017 на суму 100662,16 грн;

- видаткова накладна №Н-248977 від 11.08.2017 на суму 11480,56 грн;

- видаткова накладна №Н-274977 від 04.09.2017 на суму 13617,22 грн;

- видаткова накладна №Н-274706 від 04.09.2017 на суму 61749,60 грн;

- видаткова накладна №Н-274701 від 04.09.2017 на суму 6434,52 грн;

- видаткова накладна №Н-274694 від 04.09.2017 на суму 130913,08 грн;

- видаткова накладна №Н-274702 від 04.09.2017 на суму 812,18 грн;

- видаткова накладна №Н-278055 від 05.09.2017 на суму 73399,92 грн;

- видаткова накладна №Н-278371 від 06.09.2017 на суму 10473,67 грн;

- видаткова накладна №Н-278367 від 06.09.2017 на суму 3990,00 грн;

- видаткова накладна №Н-278364 від 06.09.2017 на суму 3700,00 грн;

- видаткова накладна №Н-278362 від 06.09.2017 на суму 3738,44 грн;

- видаткова накладна №Н-279772 від 06.09.2017 на суму 344,38 грн;

- видаткова накладна №Н-294948 від 18.09.2017 на суму 84960,04 грн;

- видаткова накладна №Н-331238 від 12.10.2017 на суму 33294,22 грн;

- видаткова накладна №Н-331215 від 12.10.2017 на суму 3707,27 грн;

- видаткова накладна №Н-341592 від 19.10.2017 на суму 21605,88 грн;

- видаткова накладна №Н-344368 від 23.10.2017 на суму 32522,16 грн;

Отже, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем згідно договору купівлі-продажу № Оф-115389/17 від 01.06.2017 складає 601261,34 грн.

Згідно п. 5.2.1 Договору, за порушення строків виконання своїх грошових зобов"язань за договором, відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Нарахування пені здійснювалося за формулою:

Пр х ПСН%: 365 х Д = П, де:

Пр - прострочена сума

ПСН% - подвійна облікова ставка НБУ

365 - кількість днів в календарному році

Д - кількість днів прострочення

П - розмір нарахованої пені

Розмір нарахованої пені становить 103471,97 грн.

Згідно п. 5.2.2 договору, за порушення строків виконання своїх грошових зобов"язань за договором більше ніж 5 календарних днів, відповідач додатково до пені, передбаченої п. 5.2.1 договору, сплачує на користь позивача штраф у розмірі 15 % від вартості неоплаченого товару.

Нарахування штрафу здійснювалося за формулою

Вт х 15% = Сш, де:

Вт- вартість товару

Сш - сума штрафу

Таким чином, розмір штрафу становить 601261,34 х 15% = 90189,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора, зоюов"язаний сплатити останньому суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування 3% річних від простроченої суми здійснювалось за формулою

Пр х (3% : 365) х Д = Р, де

Пр- прострочена сума

3% - розмір річних

365 - кількість днів прострочення

Р - розмір нарахованих річних

Отже, відповідачу нараховано 3% річних від простроченої суми у розмірі 10280,85 грн.

Нарахування інфляційних втрат здійснювалось за формулою

Пр х ІІ х - Пр = ІВ

Пр - прострочена сума

ІІ - складений індекс інфляції

ІВ - сума інфляційних витрат

Таким чином, розмір інфляційних втрат становить 39860,50 грн.

На даний час заборгованість відповідача перед позивачем становить 845063,86 грн, з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказана норма Цивільного Кодексу кореспондується із ст. 193 ГК України, відповідно до ч. 1 якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Поряд з цим, у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ст. 692 ЦК України продавець має право вимагати оплату товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами, у разі прострочення оплати товару.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 845063,86 грн, з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати, є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.11, 202,509, 526, 610, 612, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 86, 129, 165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 845063,86 грн, з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" (, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Хриплин, вул. Автоливмашівська, 7, 76495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (, 54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1) заборгованість в сумі 845063,86 грн (вісімсот сорок п"ять тисяч шістдесят три грн вісімдесят шість к.), з яких: 601261,34 грн - основний борг; 103471,97 грн - пеня; 90189,20 грн - штраф; 10280,85 грн - 3% річних; 39860,50 грн - інфляційні втрати та 12675,98 грн (дванадцять тисяч шістсот сімдесят п"ять грн дев"яносто вісім к.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.11.2018

Суддя Шкіндер П.А.