ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Справа № 915/666/18

За позовом: підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ФАЛБІ”, м. Київ, Святошинський район, вул. Тулузи, буд. 3-Б, 03170,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “САЛЮС ФАРМ”, м. Миколаїв, вул. Металургів, буд. 32, 54050,

про: стягнення у розмірі 13019 грн. 06 коп. за укладеним договором оренди від 12.02.2015 р.,

Суддя С.М.Коваль

Представники:

Від позивача:                    не присутні,

Від відповідача:          не присутні,

Суть спору:

Позов поданий підприємством з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ФАЛБІ” до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “САЛЮС ФАРМ” про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 13019 грн. 06 коп., з посиланням на невиконання ТОВ “САЛЮС ФАРМ” грошових зобов'язань за договором оренди, а саме, зобов'язань щодо повної сплати орендних платежів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку у відповідні періоди прострочень здійснено нарахування 3 % річних та індексу інфляції, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також нараховано пеню у порядку передбаченому п. 9.1 Договору.

Позивач, крім того, просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач не скористався правом для подання відзиву на позов, повноважного представника не направив, поштове відправлення з ухвалами суду від 05.09.2018, від 26.09.2018, від 22.10.2018 р., направлені на адресу ТОВ “САЛЮС ФАРМ”: м. Миколаїв, вул. Металургів, буд. 32, 54050, повернено до суду поштовим відділенням із написом “ із закінченням строку зберігання ”.

Обставини справи.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір найму (оренди) від 12.02.2015 р. № б/н , на підставі якого Позивач передав, а Відповідач прийняв в платне тимчасове користування нежитлове приміщення загальною площею 131,00 кв.м., за адресою: м. Миколаїв, вул. Металургів, буд. 32.

П.5.4. спірного договору визначено, що Відповідач здійснює плату в українській грошовій валюті в безготівковій формі не пізніше десятого числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку.

Згідно п.п.2 п.7.1. Договору відповідач зобов'язаний своєчасно здійснювати плату за користування Приміщенням.

Відповідно до п.5.2. Договору розмір щомісячної орендної плати складає 8 000 грн. 00 коп.

З 01.10.2017 р. розмір щомісячної орендної плати було збільшено, що підтверджується Додатковою угодою № 2 до договору, яка підписана сторонами, за якою орендна плата складає 9 800 грн. 00 коп.

Однак, взяті на себе зобов'язання в частині оплати грошових зобов'язань відповідач не виконав.

30.11.2017р. Договірні відносини між Сторонами були припинені, що підтверджується Листом (повідомленням) Відповідача щодо розірвання Договору з 01.12.2017 р. Даний лист позивач акцептував, а нарахування по спірному договору припинив з 30.11.2017 р.

Таким чином, станом на 19.06.2018 р. у Відповідача перед Позивачем залишилася непогашеною заборгованість за Договором у розмірі 7 800 грн. 00 коп., виходячи з того, що 19.12.2017 р. позивачем засобами поштового зв'язку було направлено на адресу відповідача першу претензію від 18.12.2017 р. № 354/1 на суму 16 500 грн. 00 коп.

Відповідач здійснив часткове погашення суми заборгованості у розмірі 8 700 грн. 00 коп., але суму коштів у розмірі 7 800 грн. 00 коп. відповідач на момент звернення до суду не погасив.

У зв'язку з чим, позивач вдруге надіслав на адресу Відповідача претензію від 30.05.2018 р. № 168/2 з вимогою оплатити залишок заборгованості за договором у розмірі 7 800 грн. 00 коп., яка й залишилась несплаченою відповідачем на момент звернення до суду.

Отже, Відповідачем було порушено п.5.2., п.5.4. пп.2 п.7.1. спірного договору щодо несплати орендної плати.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання, в якому встановлений строк (термін) його виконання, підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 9.1. Договору закріплено, що у випадку прострочення здійснення оплати з користуванням Приміщенням, Наймачу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу по щомісячній оплаті за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Позивачем було здійснено відповідне нарахування сум пені, інфляційних втрат та 3% річних ( а.с.14-15) , а саме: 1574,24 грн.,496,08 грн. та 148,74 грн. відповідно за період з 11.11.17 р. по 30.06.18 р.

Судом за допомогою програми «Законодавство» версія 2.9.1.,судом перевірено розрахунок позивача вищезазначених сум за вказаний період, які є вірно нарахованими ,а отже підлягають задоволенню.

Також підлягає задоволенню й сума основного боргу в розмірі 7800 грн. 00 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідачем не спростовані відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 238, ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “САЛЮС ФАРМ”, м. Миколаїв, вул. Металургів, буд. 32, 54050 , код 392165401) на користь підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю “ФАЛБІ”, (м. Київ, Святошинський район, вул. Тулузи, буд. 3-Б, 03170, код 21568905) суму основного боргу 7 800 грн.00 коп., пеню -1574 грн.24 коп., суму збитків від інфляції - 496 грн.08 коп., 3% річних в сумі 148 грн.74 грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оформлене відповідно до статті 238 цього Кодексу, рішення підписано 15.11.2018.

Суддя                                                                       Коваль С.М.