РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/10146/17

За позовомРіГО Трейдінг Ес.Ей.
До1) Уніґум Гіда Мадделері Санаі Тіджарет Анонім Сіркеті;
2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України;
Про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на знак для товарів і послуг.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Стефанович Р.О., довіреність № б/н від 06.02.17;

Від відповідача 1: не з'явилися;

Від відповідача 2: Гуньковська М. Д., довіреність № 2434-03/64 від 02.02.18;

Саламов О. В., довіреність № 2434-03/68 від 02.02.18.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія РіГО Трейдінг Ес.Ей. (Rigo trading S.A., юридична особа за законодавством Великого Герцогства Люксембург) звернулася до суду з позовом про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації № 976117 від 01.08.2008 на знак для товарів і послуг Вlох на ім'я Компанії Unigum Gida Maddeleri Sanayi Ticaret Anonim Sirketi (Унігум Ґіда Мадделері Санаі Тіджарет Анонім Сіркеті, юридична особа за законодавством Туреччини) та про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 976117 від 01.08.2008 на знак для товарів і послуг Вlох повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 порушено провадження у справі № 910/10146/17.

За заявою позивача 12.09.2017 у справі було вжито заходи забезпечення позову.

Оскільки судом вчинялися дії щодо направлення сторонам судових документів відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, розгляд справи неодноразово відкладався.

Згідно з ухвалою від 23.01.2018 у зв'язку зі змінами у процесуальному законодавстві судом було постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

Відповідно до ухвали від 06.02.2018 провадження у справі було зупинено до 18.09.2018 за приписами п. 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України для забезпечення належного вручення відповідачеві-1 процесуальних документів у справі.

18.09.2018 в підготовче засідання з'явилися представники позивача та відповідача-2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10146/17 до судового розгляду по суті на 16.10.2018.

Судом з'ясовано, що матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу-2 процесуальних документів у справі № 910/10146/17, у тому числі й ухвали від 06.02.2018, якою підготовче засідання було призначене на 18.09.2018, проте суд вбачає за можливе провести підготовче засідання за відсутності представника відповідача-2, оскільки судом було вжито всіх можливих та належних заходів для повідомлення відповідача-2 про розгляд Господарським судом міста Києва спору про захист авторських прав і про виклик до суду. Так, нотаріально засвідчений перекладу на турецьку мову копії процесуальних документів у справі № 910/10146/17 направлявся судом уповноваженого органу з вручення судових та позасудових документів у Туреччині - Головного управління міжнародних відносин (General Directorate of International Law and Foreign Relations), який не здійснив вручення документів відповідачеві-2 за правилами Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, посилаючись на відсутність оплати таких його дій.

Судом встановлено, що проблема безпідставного повернення судових документів, призначених до вручення резидентам Республіки Туреччина відповідно до положень Конвенції, є непоодинокою. Така проблема стала предметом обговорення під час семінару Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області "Практичні аспекти вручення документів та отримання доказів в господарських справах з іноземним елементом". У відповідних матеріалах семінару зазначено наступне: Міністерством юстиції України наголошено на випадках безпідставного повернення судових доручень компетентними органами Турецької Республіки. Відповідно до застережень, які висловила Туреччина до Конвенції - застереження до cт. 12 Конвенції (оплата послуг) відсутні. У випадках безпідставного повернення документів без виконання останні рекомендовано повторно направляти для організації виконання тільки через Міністерство юстиції України. Якщо прохання про вручення відповідає положенням цієї Конвенції, запитувана Держава може відмовити у виконанні такого прохання лише якщо вона вважає, що таке виконання порушить її суверенітет або безпеку" .

Оскільки Головне управління міжнародних відносин (General Directorate of International Law and Foreign Relations), яке є центральним органом з отримання прохань про вручення документів у Турецькій Республіці відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, не виконало доручення Господарського суду міста Києва про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу-2 нотаріально засвідченого перекладу на турецьку мову копії процесуальних документів у справі № 910/10146/17, посилаючись на необхідність оплати його послуг, суд звернувся до Міністерства юстиції України для направлення судове доручення Господарського суду міста Києва до Головного управління міжнародних відносин (General Directorate of International Law and Foreign Relations) за правилами зазначеної Конвенції.

Враховуючи описані процесуальні дії та вжиті заходи, а також приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, суд вважає за можливе провести засідання за відсутності представника відповідача-1.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представники відповідача 2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити з підстав, викладених у своїх письмових поясненнях по суті справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Компанія РіГО Трейдінг Ес.Ей. [RiGO Trading S.A.] є власником міжнародної реєстрації № 1277904 від 22.09.2015 на знак для товарів і послуг Вlохх та міжнародної реєстрації № 1303228 від 13.04.2016 на знак для товарів та послуг "BLOXX" із їх територіальним поширенням на Україну. Обидва знаки заявлені для товарів 30 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (надалі - МКТП) - кондитерські вироби.

У матеріалах справи наявні копії попередніх відмов від 29.08.2016 та 24.03.2017 у наданні правової охорони в Україні знаку для товарів і послуг Вlохх за міжнародними реєстраціями позивача відносно заявлених позивачем товарів 30 класу МКТП (кондитерські вироби).

Підставою попередніх відмов у наданні правової охорони в Україні знаку для товарів і послуг Вlохх є положення п. 1 ч. З ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (надалі - Закон), відповідно до якого не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

У попередніх відмовах у наданні правової охорони в Україні знаку для товарів і послуг зазначається, що таким знаком є знак для товарів і послуг Вlох за міжнародною реєстрацією №976117 від 01.08.2008, правовласником якої є компанія Уніґум Ґіда Мадделері Санаі Тіджарет Анонім Сіркеті [Unigum Gida Maddeleri Sanayi Ticaret Anonim §irketi] (надалі - Відповідач-1), правова охорона знака в Україні надається відносно товарів 30 класу МКТП, а саме: кава, какао, напої на основі кави або какао; напої на основі шоколаду; макарони; пироги з м'ясом; вермішель [локшина]; борошняні кондитерські вироби; птифур, тарти, тістечка/торти; десерти з борошна; мед, прополіс; ароматизатори харчові; дріжджі, пекарські порошки; ароматизатори на нехарчові потреби, всі види борошна, манна крупа, крахмаль; цукор, цукрова пудра; чаї; холодні чаї; кондитерські вироби, шоколадні вироби, галетне печиво/печиво, крекери, вафлі, жувальні гумки, морозиво, лід для вживання в їжу; сіль, крупи та готові суміші для приготування каш.

Позивач зазначає, що протягом останніх трьох років протиставлений знак для товарів і послуг Вlох за міжнародною реєстрацією №976117 належним чином не використовується в Україні відносно товарів, для яких даний знак зареєстровано, зокрема, для товарів 30 класу МКТП - кондитерські вироби.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що чинність на території України знака для товарів і послуг за міжнародною реєстрацією № 976117 безпосередньо зачіпає законні інтереси позивача, так як перешкоджає поширенню правової охорони на знак для товарів та послуг за міжнародними реєстраціями позивача на територію України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої в Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні знаку надається така сама охорона, як і у випадку, коли б він був заявлений там безпосередньо.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Відповідно до ст. 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Як передбачено ст. 495 Цивільного кодексу України та відображається в ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон України), майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України, власник свідоцтва (а відтак, і власник міжнародної реєстрації) повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно п. 4 ст. 18 Закону України передбачено, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

-обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

-можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

-Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (п. 4 ст. 18 Закону).

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891, яка набула чинності для України 25.12.1991, з дати реєстрації, зробленої у Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні торговельній марці надається така сама охорона, як і у випадку, коли б вона була заявлена там безпосередньо, у разі невикористання такої торговельної марки, саме з цієї дати починається відлік трьохрічного строку, встановленого п. 4 ст. 18 Закону України, із закінченням якого може бути прийняте рішення про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на території України.

Отже, з урахуванням положень ст. 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14.04.1891 р. та п. 4 ст. 18 Закону України, достроково може бути припинена дія тієї міжнародної реєстрації, торговельна марка за якою не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію), вчинена 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі.

Стаття 157 Угоди про асоціацію визначає, що цілями цієї Глави, зокрема, є досягнення належного та ефективного рівня охорони і захисту прав інтелектуальної власності.

Згідно зі статтею 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки.

Статтею 198 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п'ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п'ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв'язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно зі статтею 10 Цивільного кодексу України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України" (далі - Закон про міжнародні договори).

Стаття 19 Закону про міжнародні договори встановлює, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Аналогічне положення міститься у статті 3 Закону: якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про знаки, то застосовуються правила міжнародного договору.

З огляду на зазначене, а також ураховуючи те, що 01.09.2017 Угода про асоціацію набула чинності у повному обсязі, до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстави їх невикористання, мають застосовуватися положення статті 198 Угоди про асоціацію.

Відтак, з урахуванням статті 198 Угоди про асоціацію, дія свідоцтва України (міжнародної реєстрації знаку) може бути достроково припинена у разі, якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п'яти років від дати публікації про видачу свідоцтва (міжнародної реєстрації) або від іншої дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 Цивільного кодексу України, способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України).

Зі змісту спірних правовідносин вбачається, що обов'язок доведення факту використання зареєстрованого знаку, а у разі відсутності такого використання - обов'язок зазначення поважних причин, з яких знак не використовувався, повинен бути покладений на відповідача 1.

Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, докази на підтвердження використання на території України міжнародної реєстрацій № 946117 від 01.08. 2008р. на знак для товарів і послуг "Blox" для товарів 30 класу МКТП, суду не подав та не надіслав.

В той же час, в процесі розгляду спору по суті суд дійшов висновку, що належними у справі доказами позивачем доведено, що міжнародна реєстрація № 946117 від 01.08.2008р. на знак для товарів і послуг "Blox" для товарів 30 класу МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж п'яти років від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро.

Суд приймає до уваги у якості належних і допустимих, в розумінні ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України, доказів на підтвердження того, що відповідач 1 не використовує в Україні протягом більше ніж п'ять років знак для товарів і послуг "Blox" для товарів 30 класу МКТП наступні документи (належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи):

- лист Державної фіскальної служби України №21232/6/99-99-18-03-02-15 від 30.09.2016, за змістом якого вбачається, що правовласник знака для товарів та послуг Вlох або його представник протягом останніх п'яти років (починаючи з 09.09.2011) не зверталися до Державної фіскальної служби України із заявою про сприяння захисту майнових прав на об'єкт прав інтелектуальної власності, у зв'язку з чим, відомості про знак для товарів і послуг за свідоцтвом № 976117 станом на 22.09.2016 відсутні;

- листи ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (УКРПАТЕНТ) №11007/3 від 23.09.2016 та №2793/24 від 29.09.2016, за змістом яких вбачається, що станом на 23.09.2016 інформація щодо передачі прав власності на знак для товарів і послуг Вlох (міжнародна реєстрація № 976117 від 01.08.2008) відсутня, а станом на 29.09.2016 до Реєстру ліцензійних договорів про використання міжнародного знака не вносились відомості про видачу ліцензій на використання знака за міжнародною реєстрацією №976117.

- лист ДП «Український науково-дослідницький і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» вих. №1-10/1.4-11-2405 від 16.09.2016, за змістом якого вбачається, що дане державне підприємство не здійснювало роботи з сертифікації продукції, маркованої знаком для товарів і послуг Вlох

- лист Мінекономрозвитку України вих. №3433-08/29729-09 від 15.09.2016, з змістом якого вбачається, що сертифікати відповідності на продукцію марковану під торговельною маркою Вlох, видані у період останніх 5 років, в Реєстрі державної системи сертифікації не зареєстровано. Стосовно оформлених декларацій про відповідність щодо продукції Вlох, як зазначено в вищезгаданому листі, інформація в Мінекономрозвитку відсутня

- копії листів ТОВ «АТБ-маркет» (вих. №26/09/16 від 26.09.2016), ТОВ «ТАВРІЯ-В» (вих. №412 від 22.09.2016), ТОВ «ЕКО» (вих. №1348 від 14.09.2016), ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (вих. №1380/1 від 16.09.2016), з яких вбачається, що протягом останніх п'яти років (починаючи з 09.09.2011) поставка будь-якої продукції, маркованої знаком для товарів і послуг Вlох (окрім продукції, виробником якої є позивач) та реалізація такої продукції в вказаних торгівельних мережах на території України не здійснювалась.

Викладене дозволяє суду дійти висновку про те, що в Україні відповідачем 1 знак для товарів і послуг "Blox" за міжнародною реєстрацією № 946117 від 01.08. 2008р. для товарів 30 класу МКТП не використовується протягом більше ніж п'яти років від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро, а відповідач 1 протягом більше ніж п'яти років від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро не здійснював жодної з дій, які визнавалися і визнаються використанням знака відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", оскільки, виходячи з аналізу норм законодавства, що стосуються знаків для товарів і послуг, та з правової сутності знака для товарів і послуг, умовою його використання є використання саме стосовно товарів і послуг, для яких знак було зареєстровано, та використання його особою, на ім'я якої знак зареєстровано або під її контролем іншою особою.

В процесі розгляду спору суд дійшов висновку, що належних доказів на спростування обставин щодо невикористання відповідачем 1 знаку для товарів і послуг "Blox" за міжнародною реєстрацією № 946117 від 01.08. 2008р. для товарів 30 класу МКТП протягом більше ніж п'яти від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро, повідомлених позивачем, відповідач 1 не надав.

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" дія свідоцтва на знак для товарів і послуг (а відтак, і міжнародної реєстрації) може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання, якими, зокрема, є:

- обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

- можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Відповідно до умов п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", використанням знака власником свідоцтва (а відтак, і міжнародної реєстрації) вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Докази на підтвердження поважних причин невикористання знаку для товарів і послуг "Blox" за міжнародною реєстрацією № 946117 від 01.08. 2008р. для товарів 30 класу МКТП відповідач 1 суду також не подав і не надіслав.

За таких обставин вимоги позивача про припинення достроково повністю на території України дії міжнародної реєстрації № 946117 на знак для товарів і послуг "Blox" щодо товарів 30 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що наведений знак щодо товарів 30 класу МКТП не використовується в Україні протягом більше ніж п'яти років від дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такого знаку в Міжнародному бюро.

Позивач також звернувся до суду з вимогами про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повідомити Міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії в Україні міжнародної реєстрації № 946117 на знак для товарів і послуг "Blox" для товарів та послуг повністю.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", установа - центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності. В ст. 2 цього Закону встановлено, що установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого, зокрема, здійснює міжнародне співробітництво у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представляє інтереси України з питань охорони прав на знаки для товарів і послуг в міжнародних організаціях відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 47-6 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 459 (далі - "Положення"), Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює міжнародне співробітництво у сфері інтелектуальної власності і представляє інтереси України в зазначеній сфері у міжнародних організаціях відповідно до законодавства.

Враховуючи наведене, вимога позивача про зобов'язання відповідача 2 повідомити міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 976117 від 01.08.2008 для товарів і послуг Вlох повністю, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги команії РіГО Трейдінг Ес.Ей. у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 231, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Достроково повністю припинити дію в Україні міжнародної реєстрації № 976117 від 01.08.2008 на знак для товарів і послуг Вlох на ім'я Уніґум Ґіда Мадделері Санаі Тіджарет Анонім Сіркеті [Unigum Gida Maddeleri Sanayi Ticaret Anonim §irketi] (Конаклар Махаллесі, вул. Сінар Сокак, Емлак Банкасі, кв. 20, № 1,4, Левент, м. Стамбул, Туреччина [Konaklar Mahallesi, Јinar Sokak, Emlak Bankasi Apt. Daire: 20, No: 1, 4, Levent, Istanbul, Turkiye]).

3. Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, Україна, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2; ) повідомити міжнародне бюро Всесвітньої організації інтелектуальної власності про дострокове припинення дії на території України міжнародної реєстрації № 976117 від 01.08.2008 для товарів і послуг Вlох повністю.

4. Стягнути з Уніґум Ґіда Мадделері Санаі Тіджарет Анонім Сіркеті [Unigum Gida Maddeleri Sanayi Ticaret Anonim §irketi] (Конаклар Махаллесі, вул. Сінар Сокак, Емлак Банкасі, кв. 20, № 1,4, Левент, м. Стамбул, Туреччина [Konaklar Mahallesi, Јinar Sokak, Emlak Bankasi Apt. Daire: 20, No: 1, 4, Levent, Istanbul, Turkiye]) на користь РіГО Трейдінг Ес.Ей. [RiGO Trading S.A.] 6, Рут ду Трев, EBBC - Корпус E, L-2633, м. Зеннінгерберг, Люксембург [6, Route de Treves, EBBC - Building E, L- 2633, Senningerberg, Luxembourg] 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 12.11.2018 р