ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.11.2018 справа № 908/2337/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» вих. № 3/1-2805 від 01.11.2018 про видачу судового наказу,

Стягувач: Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (69095, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 2, ідентифікаційний код 03328379)

Боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «ППМ» (69035, м. Запоріжжя, просп. Маяковського, буд. 11, корпус 2, ідентифікаційний код 39251590)

про стягнення 4800,00 грн. основного боргу, 723,29 грн. пені, 391,36 грн. 3% річних та 1617,12 грн. інфляційних втрат за договором № 1/05-15 від 12.05.2015 про надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області від Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» надійшла заява вих. №3/1-2805 від 01.11.2018 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ППМ» 4800,00 грн. основного боргу, 723,29 грн. пені, 391,36 грн. 3% річних та 1617,12 грн. інфляційних втрат за договором № 1/05-15 від 12.05.2015 про надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 вказану заяву передано для розгляду судді Носівець В.В.

Заява обґрунтована невиконанням з боку боржника умов договору № 1/05-15 від 12.05.2015 про надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів в частині оплати послуг.

Судом задоволено заяву про видачу судового наказу в частині стягнення 4800,00 грн. заборгованості за договором № 1/05-15 від 12.05.2015, про що судом 12.11.2018 видано відповідний судовий наказ.

Проте, заявником, крім суми заборгованості за договором у сумі 4800,00 грн. основного боргу, заявлено також вимогу про стягнення 723,29 грн. пені, 391,36 грн. 3% річних та 1617,12 грн. інфляційних втрат.

За приписами ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Вимоги про сплату пені та передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань (зокрема, 3% річних та інфляційні втрати) у зв’язку з порушенням грошових зобов’язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов’язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов’язань.

Крім того, як зазначено у Пояснювальній записці до проекту Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 6232 від 23.03.2017 у господарському та цивільному видах судочинства запроваджується можливість стягнення неоспорюваної заборгованості в порядку наказного провадження. Так, за заявою особи, якій належить право вимоги про стягнення неоспорюваної грошової заборгованості за письмовими договорами, яка не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд видає судовий наказ про стягнення заборгованості з боржника.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є заходом відповідальності за порушення зобов’язань, які є предметом договору, правовим наслідком порушення зобов’язання у разі прострочення його виконання, а також враховуючи можливість стягнення неоспорюваної заборгованості в порядку наказного провадження, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги можливість розгляду вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат окремо у спрощеному позовному провадженні, суд в задоволенні заяви про видачу судового наказу до товариства з обмеженою відповідальністю «ППМ» в частині стягнення 723,29 грн. пені, 391,36 грн. 3% річних та 1617,12 грн. інфляційних втрат відмовляє.

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, ст. 150, п. 3 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Запорізькому комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» у видачі судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ППМ» 723,29 грн. пені, 391,36 грн. 3% річних та 1617,12 грн. інфляційних втрат.

Отримати інформацію по справі можливо в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт: https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 12.11.2018.

Суддя В.В. Носівець