ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1907/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Коновалова Н.О. - на підставі довіреності №103-13/19 від 10.07.2018р.;

Від відповідача: Ткаченко О.Ю. - на підставі довіреності №96-17 від 22.12.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ РЕСУРС" про стягнення 85 340,15грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" (надалі - позивач), звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" (надалі - відповідач) про стягнення 85 340,15грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено "09" жовтня 2018 р. о 10:15 год.

05.10.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

05.10.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-5036/18) про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" належним чином завірену копію Актів загальної форми ГУ-23 на підставі яких було укладено довідку №8952 Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень "ПАТ "Укрзалізниця" та Відомість плати за користування вагонами №20122429 форми ГУ-46. Клопотання обґрунтовано тим, що у додатках до позовної заяви не міститься Акту загальної форми ГУ-23, що може призвести до неповного та поверхневого розгляду справи, оскільки наявність Актів загальної форми ГУ-23 необхідна для вирішення спору по суті.

05.10.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-5037/18) про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" належним чином завірену копію документу, який підтвердить наявність заборони надавати під навантаження вагони власника "Прем'єр лізинг". Клопотання обґрунтовано тим, що у своєму листі вих. №537/01/116/18 від 29.01.2018р. позивач зазначає, що у нього відсутня будь-яка інформація стосовно наявності обмеження щодо навантаження шлаку у вагони власника - "Прем'єр лізинг". Враховуючи те, що у сторін немає документальних підтверджень наявності заборони надавати під навантаження вагони власника "Прем'єр лізинг", у відповідача виникла необхідність витребувати даний доказ, оскільки наявність або відсутність документу Укрзалізниці про заборону надавати під навантаження вагони власника "Прем'єр лізинг" необхідна для вирішення спору по суті.

05.10.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-5038/18) про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" належним чином завірену копію Договору про організацію перевезень вантажів укладеного між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", чинний на час момент виникнення спірних правовідносин - 15.12.2017 року. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач вважає, що між Позивачем та Укрзалізницею укладено Договір про організацію перевезень вантажів, який має істотне значення для розгляду справи, оскільки містить в собі обов'язки Позивача та Укрзалізниці, які стосуються замовлення та подання вагонів.

09.10.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-5061/18) про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" належним чином завірену копію облікової картки щодо плану №909485 СНД на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів (6720 тн.), яка підтвердить обставини правомірності скасування Залізницею плану №909485 СНД , як підстави для нарахування плати за користування вагонами власника "Прем'єр лізинг". Клопотання обґрунтовано тим, що у відповідача відсутня копія облікової картки щодо плану №909485 СНД на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів (6720 тн.), а дані, які містяться в обліковій картці відображають обставини щодо предмету позову - правомірність скасування плану Залізницею як підстави для нарахування плати за користування вагонами власника "Прем'єр лізинг".

09.10.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання (вх. ГСОО №2-5062/18) про витребування доказів, згідно якого відповідач просить витребувати у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" належним чином завірені копії перевізних документів, що були оформлені позивачем 15.12.2017 року на 30 вагонів з шлаком щодо отримувача вантажу (ТОВ "ДОБРОБУД" - 1038 (); адреса: м. Тернопіль, 7400502); найменування вантажу (шлак - 235088); станція призначення (ст. Березовиця - Острів- 362601); належним чином завірену копію Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії при станції Берегова, укладеного між Позивачем та Укрзалізницею. Клопотання обґрунтовано тим, що у відповідача відсутні копії перевізних документів на шлак, що були оформлені Позивачем та договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії при станції Берегова, а дані, які містяться в зазначених документах відображають обставини щодо предмету позову - правомірність скасування плану Залізницею як підстави для нарахування плати за користування вагонами власника "Прем'єр лізинг".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про витребування доказів (вх.ГСОО №2-5036/18 від 05.10.2018р.) було задоволено, витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17, ) належним чином завірену копію Актів загальної форми ГУ-23 на підставі яких було укладено довідку №8952 Філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень "ПАТ "Укрзалізниця" та Відомість плати за користування вагонами №20122429 форми ГУ-46 та встановлено Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" строк для надання витребуваних доказів до 24.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про витребування доказів (вх.ГСОО №2-5037/18 від 05.10.2018р.) було задоволено, витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17, ) належним чином завірену копію документу, який підтвердить наявність заборони надавати під навантаження вагони власника "Прем'єр лізинг" та встановлено Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" строк для надання витребуваних доказів до 24.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про витребування доказів (вх.ГСОО №2-5061/18 від 09.10.2018р.) було задоволено, витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17, ) належним чином завірену копію облікової картки щодо плану №909485 СНД на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів (6720 тн.), яка підтвердить обставини правомірності скасування Залізницею плану №909485 СНД , як підстави для нарахування плати за користування вагонами власника "Прем'єр лізинг" та встановлено Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" строк для надання витребуваних доказів до 24.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про витребування доказів (вх.ГСОО №2-5062/18 від 09.10.2018р.) було задоволено та витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17, ) належним чином завірені копії перевізних документів, що були оформлені позивачем 15.12.2017 року на 30 вагонів з шлаком щодо отримувача вантажу (ТОВ "ДОБРОБУД" - 1038 (); адреса: м. Тернопіль, 7400502); найменування вантажу (шлак - 235088); станція призначення (ст. Березовиця - Острів- 362601); належним чином завірену копію Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії при станції Берегова, укладеного між Позивачем та Укрзалізницею та встановлено Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" строк для надання витребуваних доказів до 24.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про витребування доказів (вх.ГСОО №2-5038/18 від 05.10.2018р.) було задоволено, витребувано у Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, ) належним чином завірену копію Договору про організацію перевезень вантажів укладеного між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", чинний на час момент виникнення спірних правовідносин - 15.12.2017 року та встановлено Державному підприємству "Морський торговельний порт "Южний" строк для надання витребуваних доказів до 24.10.2018р.

09.10.2018р. у судовому засіданні Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" звернулось до господарського суду із усним клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 17, ) та про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ РЕСУРС" (04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, 12б, ).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.10.2018р. було залучено до участі у справі №916/1907/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", залучено до участі у справі №916/1907/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ РЕСУРС" та відкладено підготовче засідання на "25" жовтня 2018 р. о 12:20 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2018р. було внесено виправлення до ухвали Господарського суду Одеської області від 09.10.2018 року, внесено виправлення в 2 абзац описової частини ухвали, зазначивши: " 09.10.2018р. у судовому засіданні Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний" звернулось до господарського суду із усним клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 17, ) та про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ РЕСУРС" (04053, м. Київ, пров. Бехтеревський, 12б, )." та внесено виправлення у пункт 1 резолютивної частини ухвали, зазначивши: " 1.Залучити до участі у справі №916/1907/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 17, )."

24.10.2018р. до господарського суду Одеської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого, третя особа, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 25.10.2018р. представником позивача надано клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів.

В судовому засіданні 25.10.2018р. було оголошено перерву до "09" листопада 2018 р. до 10:00 год.

29.10.2018р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

08.11.2018р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та надійшли додаткові пояснення щодо долучених позивачем до матеріалів справи додаткових доказів.

В судовому засіданні 09.11.2018р. було оголошено перерву до "12" листопада 2018 р. до 11:00

12.11.2018р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (надалі -вантажовідправник, підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Портінвест Лоджистік» (надалі - експедитор) було укладено Договір № 133-22/56 від 16.12.2013р., за яким визначено порядок надання (виконання) вантажовідправником за плату послуг (робіт) Експедитору, який виступає від імені вантажовласника за дорученням, взаємовідносини ) вантажовідправника та Експедитора при виконанні транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) вантажів на Підприємстві, зокрема, замовлення Експедитором (від імені та за рахунок вантажовласника) порожніх вагонів для своєчасного вивозу з ДП «МТП «Южний» імпортних та транзитних вантажів (п. 2.12 Договору), здійснення врегулювання суперечностей між вантажовласником та учасниками транспортного процесу (п. 2.6 Договору), а також порядок оплати послуг (робіт) наданих (виконаних) Підприємством Експедитору (розділ 4 Договору) та укладено Договір на обробку експортного вантажу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» № 116-4Д/37 від 27.12.2016р. (надалі - Договір № 116-4Д/37 від 27.12.2016), відповідно до умов якого ДП «МТП «Южний було взято на себе обов'язок з виконання навантажувально-розвантажувальних та інших робіт (п. 2.1 Договору), зберігання експортного вантажу Клієнта (ТОВ «Портінвест Лоджистік») (п. 2.2 Договору), а також надання додаткових послуг, пов'язаних з обробкою вантажів (п. 2.3 Договору), а ТОВ «Портінвест Лоджистік» зобов'язалось контролювати процес завезення/вивезенпя експортного вантажу та, відповідно, оплачувати надані Підприємством Послуги (розділ 3 та 4 Договору).

Як зазначає позивач, в 2017 році, за Договором № 116-4Д/37 від 27.12.2016р., здійснювалось завезення експортного вантажу - шлаку для ТОВ «Портінвест Лоджистік», яке діяло як експеди тор Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮМДЖИ РЕСУРС» (далі - ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС», Вантажовласник), але з не залежних від нього причин, зазначений вантаж (шлак) не був відвантажений на експорт, у зв'язку із чим ДП «МТП «Южний» отримало від Вантажовласника та Експедитора інструкції, щодо його відвантаження на внутрішній ринок, у вагони із зазначенням коду власника - 3334.

14.12.2017 року ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» направлено ТОВ «Портінвест Лоджистік» заявку за вих. № 275-ЛР, щодо заведення до АС "МЕСПЛАН" плану на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів ЦТЛ, приналежності парку ПАТ «Українська залізниця» без будь-яких додаткових ознак, із зазначенням коду власника - 3334, яка містила інструкцію з графіком відвантажень, а також інформацію щодо отримувача вантажу (ТОВ "ДОБРОБУД" - 1038 (); адреса: м. Тернопіль, 7400502); найменування вантажу (шлак - 235088); станції призначення (ст. Березовиця-Острів - 362601); платника залізничного тарифу (ЦТЛ о/р 8104621); додатку до єдиного договору (дополнение 3-1); коду власника вагонів - 3334.

15.12.2017 року Експедитором направлено на електронну пошту ДП «МТП «Южний», вищезазначену заявку (інструкцію) Вантажовласника та зазначено про необхідність прийняття в роботу заявки на відвантаження 96 піввагонів під навантаження шлаку (графік відвантаження - з 15.12.2017р. по 12 п/в щодобово), при цьому, в заявці ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС» № 275-ЛР від 14.12.2017р. було вказано: «Для відвантаження підходять тільки вагони, з працюючими люками для вивантаження».

Станом на 16.12.2017, ДП «МТП «Южний» було навантажено 30 вагонів, однак о 13 год. 05 хв. того ж дня, по незалежним від Підприємства причинам, плановим відділом ЦТЛ ПАТ «Українська залізниця» скасовано план на перевезення вагонів, оскільки вагони власника «Прем'єр Лізінг» було заборонено надавати під навантаження, у зв'язку із чим вагони, навантажені вантажем, з оформленими на них перевізними документами, простоювали в очікуванні відправки більше 3-х діб, за іцо залізницею нараховувалась плата за користування вагонами, а також інші збори.

Листом за вих. № 112-07/940 від 17.12.2017р. ДП «МТП «Южний» повідомлено ТОВ «Портінвест Лоджистік» про ситуацію яка склалась, висловлено прохання щодо необхідності сприяння Експедитором у вирішенні питання щодо відправлення вищезазначених вагонів, відповідно до заявки в АС МЕСПЛАН № 909485, а також зазначено про необхідність гарантування ТОВ «Портінвест Лоджистік» відшкодування Підприємству всіх зборів нарахованих станцією Береговою РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та наголошено на необхідності надання Підприємству інструкцій щодо подальших дій з навантаженими вагонами.

Відповідно до пам'яток про забирання вагонів (копії додаються), вищезазначені вагони забрані залізницею з колій Підприємства 19.12.2017р. та в подальшому, згідно відомості плати за користування вагонами № 20122429 з особового рахунку ДП «МТП Южний» в «ЄРЦ» ПАТ «Українська залізниця» списано плату за користування вагонами у загальному розмірі 83 176,80 грн. з ПДВ, у т.ч. плату за користування вагонами навантаженими шлаком гранульованим на залізничних коліях ВРР-2 ДП «МТП Южний» в грудні 2017 року (простій в очікуванні плану з з 13 год. 05 хв. до 19.12.2017 до 18 год. 40 хв.) у розмірі 82 236,00 гри. з ПДВ, підставою для списання плати за користування вагонами у розмірі 82 236,00 грн. з ПДВ з ДП «МТП Южний» було те, що Підприємство виступало вантажовідправником та згідно з нормами, зазначеними у діючих Правилах перевезення вантажів, саме ДП «МТП «Южний», як відправник вагонів, за дорученням Вантажовласника, несе відповідальність перед Залізницею за користування вагонами при здійсненні вантажних операцій, з моменту прийняття на фронтах обробки до моменту передачі ст. Берегова РФ «Одеська залізниця» ГІАТ «Українська залізниця» для відправлення на станцію призначення.

Таким чином, як зазначає позивач, оскільки на його думку саме Вантажовласником та Експедитором було надано йому некоректні інструкції щодо внесення в АС "МЕСПЛАН" плану на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів, із зазначенням коду власника вагонів - 3334 без уточнень, що під навантаження не підходять вагони власника - «Прем'єр Лізинг», вважаємо, що Експедитором порушено п. 3.5 Договору № 116-4Д/37 від 27.12.2016р. (Стосовно погодження планів в інформаційній системі АС МЕСПЛАН - «Електронна заявка»), у зв'язку із чим, згідно п. 3.8. Договору № 116-4Д/37 від 27.12.2016, ТОВ «Портінвест Лоджистік» повинно відшкодувати ДП «МТП «Южний» всі витрати, пов'язані з простоєм вагонів, накладеними на Підприємство Залізницею.

З наведених підстав, Державне підприємство "Морський торговельний порт "Южний", звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" про стягнення 85 340,15грн., з яких: 82 236,00 грн. - сума основного боргу, 1 732,05 грн. - інфляційні втрати та 1 372 ,10 грн. - 3% річних.

Відповідач прости позову заперечує, про що надав відзив на позовну заяву та відповідь на заперечення на відзив, відповідно до яких, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав його необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі Договору № 133-22/56 від 16.12.2013р. та Договору на обробку експортного вантажу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» № 116-4Д/37 від 27.12.2016р.

На виконання Договору №133-22/56 від 16.12.2013р. відповідач 15.12.2017р. надіслав

на електронну пошту позивача заявку за вих. №275-ЛР (надалі - Інструкція), щодо

заведення до АС "МЕСПЛАН" плану на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів ЦТЛ.

В якості підстави позову позивач посилається на ті обставини, що в надісланій йому інструкції не було вказано, що під навантаження не підходять вагони власника - «Прем'єр Лізинг», які були подані Укрзалізницею, що, на думку позивача, робить Інструкцію «некоректною», та Відповідач тим самим порушив п. 3.5. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016р.

Пункт 3.5. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016р. визначає порядок формування і

погодження графіка відвантажень вантажів до порту, проте в даному конкретному випадку

мова йде не про завезення до порту, а про вивіз шлаку вантажовласника із території порту

на адресу отримувача ТОВ «ДОБРОБУД» м. Тернопіль, що зазначено у Інструкції, тобто

в даному випадку мало місце перевезення вантажу у межах України та даний пункт взагалі не може бути застосований до правовідносин, які стали підставою позову.

Крім того, як вбачається з п. 3.5. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016р., даний пункт не містить будь-яких вимог до змісту Інструкції Позивача/Вантажовласника.

Відповідно до п. 2.8. Договору №133-22/56 від 16.12.2013р., експедитор направляє

інструкції вантажовласника вантажлвідправнику по кожному виду вантажу в електронному вигляді, при відсутності інструкцій або неправильно оформленої інструкції вагони Підприємства не приймаються, з покладанням відповідальності та витрат за простій вагонів, зберігання вантажів у вагонах на Експедитора.

З вищезазначеної норми, вбачається, що у випадку направлення на адресу підприємства некоректної Інструкції, то в такому випадку вагони не повинні були замовлятись та прийматись вантажовідправником під навантаження.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на 16.12.2017р. вантажовідправиником було навантажено 30 вагонів поданих Укрзалізницею.

Крім того, план №9090485 СНД на відвантаження шлаку у кількості 96 вагонів, який внесено Позивачем до системи АС МЕСПЛАН на підставі Інструкції був узгоджений всіма задіяними сторонами у тому числі Укрзалізницею, що також свідчить про коректність Інструкції;

Таким чином, враховуючи вищенаведене, Інструкція не порушує п. 3.5. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016 та жоден інший пункт Договорів, укладених між Позивачем та Відповідачем.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно п. 2.12. Договору №133-22/56 від 16.12.2013 на відповідача покладено обов'язок замовлення вагонів.

Однак, відповідно до укладених між сторонами договорів, експедитор замовляє від імені та за рахунок Вантажовласника порожні вагони для своєчасного вивозу з порту імпортних і транзитних вантажів, однак товар який перевозився у спірних відносинах не знаходився під митним контролем та є вантажем який перевозиться у межах України (Відправник ДП «МТП «ЮЖНИЙ» м. Южне, отримувач ТОВ «ДОБРОБУД», м. Тернопіль), та на думку суду не підпадає під обов'язок експедитора здійснювати замовлення вагонів.

Більш того, підприємство самостійно, як вантажовідправник, здійснює планування перевезення вантажів через систему АС "МЕСПЛАН" та відповідно здійснює замовлення вагонів, відповідно до Правил планування перевезень вантажів залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 9 грудня 2002 р. №873 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2002 р. за №1030/7318 та на підставі Договору про організацію перевезень вантажів, який укладається між вантажовідправником та Укрзалізницею у разі систематичного здійснення перевезень вантажів.

Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.8. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016 Відповідач повинен відшкодувати Позивачу всі витрати, пов'язані з простоєм вагонів, накладені на нього Укрзалізницею, проте зазначений обов'язок виникає у Відповідача у разі настання певного юридичного факту, у зазначеному пункті Договору наведено вичерпний перелік юридичних фактів у разі настання яких Відповідач компенсує витрати Позивача, пов'язані з простоєм вагонів, а саме у разі:

Перевищення норми одночасного зберігання вантажів;

Перенесення підтверджених Портом позицій суден;

Відсутності вільних складських площ через несвоєчасне вивезення Відповідачем свого вантажу;

Порушення пунктів 3.1, 3.5. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016;

Неможливості Порту прийняти заявлені Відповідачем та підтверджені Портом обсяги вантажу.

Проте, Позивач не навів жодних доказів, які б свідчили про настання вищенаведених юридичних фактів, які б могли стати причиною виникнення обв'язка у відповідача компенсувати витрати позивача, пов'язані з простоєм вагонів у спірних правовідносинах.

Позивач зазначає у позові що додаткові витрати пов'язані з простоєм вагонів у розмірі 82 236,00 грн. з ПДВ, виникли у Позивача в результаті надання Відповідачем «некоректних» інструкцій щодо внесення в АС МЕСПЛАН плану на відвантаження вантажів, проте виходячи із вищенаведеного, Позивачем не надано жодних доказів, які б належним чином обґрунтовували той факт, що наданій Відповідачем інструкції дійсно є «некоректними».

Відповідно до п. 7.1. Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016 сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків відповідно до чинного законодавства України та умов викладених в цьому Договорі.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання відповідальності за вищезазначеною нормою необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) шкода; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Проте, позовна заява не містить належного обгрунтування не тільки протиправної поведінки Відповідача, що мала наслідком заподіяння збитків Позивачу, зокрема норми Договору №116-4Д/37 від 27.12.2016, на які посилається в позовній заяві позивач, не регулюють спірні правовідносини, а й причинного зв'язку між поведінкою Позивача та заподіяними збитками Відповідачу.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, аналізуючи норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМДЖИ РЕСУРС" про стягнення 85 340,15грн. - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут