ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 рокуСправа № 912/2568/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. за участю секретаря Кравченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/2568/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 13555", 25014, м. Кропивницький, вул. Олега Паршутіна, 13,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс", 25028, м.Кропивницький, вул. Героїв України, 8, кв. 140,

про стягнення 19 171,60 грн

за участю представників:

від позивача - Чернявська Ю.І., довіреність № б/н від 25.09.18 ;

від відповідача - участі не брали

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 13555" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" про стягнення 19 171,60 грн, з яких основний борг 16 262,26 грн, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань 2477,13 грн, інфляційні збитки 217,57 грн, 3% річних від простроченої суми - 214,64 грн, а також сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг № 22/05 від 14.05.18 в частині своєчасної та повної оплати.

Ухвалою від 01.10.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/2568/18 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 25.10.2018 о 11:00 год., встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

За результатами судового засідання 25.10.2018 господарським судом оголошено перерву відповідно до статті 216 Господарського процесуального кодексу України до 07.11.2018 до 14:00 год.

За результатами судового засідання 07.11.2018 господарським судом оголошено перерву відповідно до статті 216 Господарського процесуального кодексу України до 14.11.2018 до 16:00 год.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 14.11.2018 не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 між Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 13555" (надалі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" (надалі - Замовник) укладено Договір про надання послуг №22/05 (а.с. 10-11), відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов'язується виконувати ремонт та технічне обслуговування (далі - роботи) наданих Замовником автомобілів за узгодженими сторонами цінами.

Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунок згідно замовлення - наряду та рахунку. Прийняти виконані роботи, а також забезпечити постановку та вивезення автомобіля з території виконавця не пізніше 2 двох днів з дня отримання повідомлення про закінчення робіт (пункти 3.2.1., 3.2.2. Договору).

Згідно пункту 4.1. Договору вартість робіт, запасних частин та матеріалів узгоджується у письмовій формі сторонами та зазначається в Акті виконаних робіт, що складається Виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування автомобіля і підписується представниками обох сторін.

Замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт, запасних частин, паливо-мастильних матеріалів протягом трьох банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт та виписки рахунку-фактури (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.3. Договору на виконанні роботи складається акт виконання робіт, а на запасні частини Виконавець надає видаткову накладну.

Договір набуває чинності з 14 травня 2018 року до 31 грудня 2019 року (пункт 7.5. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором належним чином, виконав ремонтні роботи автомобілів відповідача.

В травні 2018 року позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 36 262,26 грн, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін актом №АТ-000375 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.05.2018 (а.с. 12).

25.05.2018 позивачем виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Баутех плюс" рахунок-фактуру №АТ-0000376 від 25.05.2018 на суму 36 262,26 грн (а.с. 13).

В порушення умов п.4.2. Договору відповідачем не була проведена оплата за надані послуги протягом трьох банківських днів з дати підписання акту.

За твердженням позивача, 03.07.2018 відповідачем було погашено частину боргу в сумі 20 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 15.08.2018 Приватним акціонерним товариством "Автотранспортне підприємство 13555" направлено відповідачу претензію №69 від 14.08.2018 про погашення заборгованості з актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.07.2018 (а.с. 14-17).

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, акт звірки взаєморозрахунків не підписав та оплату за наданні послуги не здійснив.

Невиконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих послуг стало підставою для звернення позивача до суду для захисту своїх прав та порушених інтересів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір про надання послуг є двосторонньозобов'язувальним, оскільки і виконавець, і замовник наділені як правами, так і обов'язками. На виконавця покладено обов'язок надати послуги і надано право на одержання відповідної плати або відшкодування фактичних витрат, необхідних для виконання договору. Замовник, в свою чергу, зобов'язаний оплатити послуги і наділений правом вимагати належного надання послуг з боку виконавця.

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Позивачем у відповідності до умов Договору в травні 2018 року надано відповідачу послуги з ремонту транспортних засобів на загальну суму 36 262,26 грн з ПДВ. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписаний сторонами без зауважень та скріплений печатками сторін. Отримання послуг у вказаний період на зазначену позивачем суму відповідачем не заперечується.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Вартість отриманих від позивача послуг відповідачем на момент розгляду справи у повному розмірі не оплачено. Докази оплати в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, суд визнав вимоги щодо стягнення з відповідача 16 262,26 грн основної заборгованості за отримані від позивача за Договором про надання послуг №22/05 від 14.05.2018 послуги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, у позовній заяві позивач посилається також на несвоєчасність виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, на підставі чого позивачем нараховано пеню у розмірі 2 477,13 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст.549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно змісту статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Сторонами в пункті 5.2 Договору передбачено, що за прострочення оплати за цим Договором, Замовник сплачує окрім відшкодування фактично завданих збитків, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо оплати наданих послуг, наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 5.2 Договору неустойки.

Господарський суд перевірив розрахунок пені наданий позивачем (а.с. 22) та дійшов висновку, що останнім невірно визначено період заборгованості, а саме з 01.06.2018 по 03.07.2018 на суму заборгованості 36 262,26 грн - 1 114,68 грн пені та з 04.07.2018 по 28.09.2018 на суму заборгованості 16 262,26 - 1362,44 грн пені.

Враховуючи сплату відповідачем 03.07.2018 частину заборгованості в сумі 20 000,00 грн, правильним періодом є з 01.06.2018 по 02.07.2018 на суму заборгованості 36 262,26 грн - 1080,91 грн та з 03.07.2018 по 28.09.2018 на суму заборгованості 16 262,26 грн - 1377,61 грн, всього 2458,52 грн.

Враховуючи вищезазначене стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2458,52 грн пені. В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд відмовляє.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 217,57 грн та 3% річних в сумі 214,64 грн за період з 01.06.2018 по 28.09.2018 включно.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником, зокрема, процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов'язання.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача (а.с. 22 з обороту) сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача за період прострочення з 01.06.2018 по 03.07.2018 включно на суму заборгованості 36 262,00 грн складає 98,35 грн та за період прострочення з 04.07.2018 по 28.09.2018 на суму прострочення 16 262,00 грн складає 116,28, всього 214,64 грн.

Перевіривши правильність розрахунку 3 % річних, господарський суд встановив що позивачем невірно визначений період даного розрахунку. Так, враховуючи сплату відповідачем 03.07.2018 частини заборгованості, правильним розрахунком є з 01.06.2018 по 02.07.2018 на суму заборгованості 36 262,26 грн - 95,37 грн та за період з 03.07.2018 по 28.09.2018 на суму заборгованості 16 262,26 грн - 117,62 грн, всього 212,99 грн.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 212,99 грн 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 3% річних господарський суд відмовляє.

Крім того, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що стягненню підлягає 192,98 грн, а саме за період з 01.06.2018 по 02.07.2018 на суму заборгованості 36 262,26 грн - о грн, та за період з 03.07.2018 по 28.09.2018 на суму заборгованості 16 262,26 грн - 192,98 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 13555" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" підлягають частковому задоволенню на суму 19 126,75 грн з яких: 16 262,26 грн сума основного боргу, 2458,52 грн - пеня, 192,98 грн сума інфляційних втрат та 212,99 грн 3% річних. У задоволені позовних вимог в іншій частині господарський суд відмовляє.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв України 8, кв. 140, ідентифікаційний код 41078141) на користь Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 13555" (25014, м. Кропивницький, вул. Олега Паршутіна, 13, ідентифікаційний код 05465755) суму боргу по договору про надання послуг №22/05 від 14.05.2018 в розмірі 19 126,75 грн, з яких 16262,26 грн сума основного боргу, 2458,52 грн - пеня, 192,98 грн сума інфляційних втрат, 212,99 грн - 3% річних, а також 1762,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачеві (25014, м. Кропивницький, вул. Олега Паршутіна, 13) та відповідачеві (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв України, 8, кв. 140).

Повне рішення складено 19.11.2018

Суддя Т. В. Макаренко