УХВАЛА

м. Київ

08.11.2018Справа № 910/14261/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Українського союзу об'єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення (04107, м. Київ, вул. Пугачова, 17)

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович (01032, АДРЕСА_1)

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

Український союз об'єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного нотаріуса Василенко Олега Анатолійовича, Товариства з обмеженою відповідністю "ТІСО" про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, рішень про внесення змін до Реєстру та скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2018 залишено позовну заяву Українського союзу об'єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення без руху в порядку ч.1 ст. 174 ГПК України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати суду докази сплати судового збору в порядку та розмірах передбачених Законом України "Про судовий збір" та визначити позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідністю "ТІСО".

06.11.2018 до господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої останній на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2018 надав примірник позовної заяви, заяву про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, докази сплати судового збору та докази направлення на адресу відповідачів вищевказаних документів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2018 було надано примірник позовної заяви від 06.11.2018, відповідно до якої останній просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділом), індексний номер:40892948 від 02.05.2018 року 15:00:12 прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко Олегом Анатолійовичем про державну реєстрацію прав власності нежитлової будівлі, літерою "Д", загальною площею 22,5 кв. метри за адресою: м. Київ, вулиця Ямська, буд. 72 за ТОВ "ТІСО", ;

- скасувати запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності № 25960380 від 23.04.2018, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко Олегом Анатолійовичем, на нерухоме майно - нежитлову будівлю літера "Д" загальною площею 22,5 кв. метри за адресою: м. Київ, вулиця Ямська, буд. 72 за ТОВ "ТІСО", .

Тобто, в редакції позовної заяви №01/1-89 від 06.11.2018 Українським союзом об'єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення заявляються вимоги виключно до Приватного нотаріуса Василенко Олега Анатолійовича, як до єдиного відповідача у справі.

Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" позивач просить залучити в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (заява №01/1-90 від 06.11.2018).

Отже, при усуненні недоліків позовної заяви позивачем було змінено суб'єктний склад учасників справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об'єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Згідно з приписами ст. 50 цього Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять, зокрема, державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Державним реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Згідно з п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У зв'язку з прийняттям Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Системний аналіз наведених законодавчих норм дозволяє суду зробити висновок, що нотаріуси можуть брати участь у господарському процесі в якості відповідачів виключно у випадках, коли виступають у спірних правовідносинах як державні реєстратори.

Однак, при цьому, як державні реєстратори брати участь у господарському процесі у якості відповідачів нотаріуси можуть виключно із дотриманням вимог ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Наведені вище положення чинного законодавства у взаємозв'язку із вимогами ст. ст. 4, 20 Господарського процесуального кодексу України дозволяють суду дійти висновку, що необхідною умовою участі нотаріуса у господарському процесі, який повинен виступати у якості державного реєстратора прав, а не у статусі нотаріуса, є віднесення спору до юрисдикції господарського суду.

З огляду на приписи п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, спори щодо реєстрації майна у випадку, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна.

Зважаючи на відсутність майнового спору щодо спірного майна та вимог до Товариства з обмеженою відповідністю "ТІСО", суд приходить до висновку, що положення п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносини з Приватним нотаріусом Василенком Олегом Анатолійовичем, а відтак, даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 175 Господарського кодексу України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Українського союзу об'єднань підприємств і організацій побутового обслуговування населення до Приватного нотаріуса Василенка Олега Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили 08.11.2018 та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Пукшин Л.Г.