УХВАЛА

07 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 910/289/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - Півчук Т.В.,

відповідача - Разумова М.А., Дацьківа А.І.,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1- не з'явився,

- 2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання приватного акціонерного товариства "Квазар",

про передачу справи № 910/289/18 на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду або Великої Палати Верховного Суду

за позовом приватного акціонерного товариства "Квазар",

до публічного акціонерного товариства "Сбербанк",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вертеповська Олена Володимирівна,

про визнання виконавчого напису № 5704 таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018 відповідач ПАТ "Сбербанк" подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018, яка ухвалою Верховного Суду від 04.10.2018 була призначена до розгляду на 24.10.2018 о 15 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 328.

У справі оголошувалася перерва з 24.10.2018 по 07.11.2018.

07.11.2018 ПрАТ "Квазар" на підставі ст. ст. 302, 303 ГПК України подало клопотання про передання справи на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду або Великої Палати Верховного Суду.

У цьому клопотанні позивач посилається на те, що судом касаційної інстанції при розгляді справ № 910/750/18, № 910/23408/17 не було взято до уваги правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі 444/9519/12 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.08.2018 у справі № 910/15888/17, а, отже, судом касаційної інстанції було неоднаково застосовано правові норми у подібних правовідносинах.

Розглянувши клопотання позивача, заслухавши думку представників сторін, Верховний Суд вважає, що клопотання необхідно задовольнити, але з інших підстав, ніж викладені позивачем у клопотанні.

У січні 2018 року ПрАТ "Квазар" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 5704, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною 30.12.2016, про звернення стягнення на нежилу будівлю (літ. Л), загальною площею 16 578, 7 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. № 1-3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0 та належить ПАТ "Квазар", в рахунок виконання основного зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ від 29.04.2010 в сумі 7 077 308,41 євро, з яких: заборгованість за кредитною лінією - 6 340 000, 00 євро, заборгованість з процентів за користування кредитною лінією - 737 308, 41 євро зі строком стягнення з 02.04.2016 до 11.10.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного на той момент законодавства (ст. 35 Закону України "Про іпотеку", ст. 88 Закону України "Про нотаріат"); станом на 11.10.2016 заборгованість позивача становила 1 199 782, 09 євро і спір щодо стягнення заборгованості з позивача розглядається Господарським судом міста Києва у справі № 910/15888/17 за позовом відповідача. Зазначає, що вчинення цього виконавчого напису призвело до порушення прав та інтересів позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем ПАТ "Сбербанк" було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису; вказана заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису була безспірною; нотаріус діяв відповідно до вимог чинного законодавства України. Будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов'язання за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована, тощо) позивач суду не надав.

Постановою Київського апеляційного господарського від 19.06.2018 рішення місцевого господарського суду скасовано, позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5704, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною 30.12.2016 про звернення стягнення на нежилу будівлю (літ. Л), загальною площею 16 578,7 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. № 1-3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0 та належить ПАТ "Квазар", в рахунок виконання ПАТ "Квазар" основного зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ від 29.04.2010 в сумі 7 077 308,41 євро, з яких: заборгованість за кредитною лінією - 6 340 000,00 євро, заборгованість за процентами за користування кредитною лінією - 737 308,41 євро зі строком стягнення з 02.04.2016 до 11.10.2016.

Скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. На думку апеляційного суду, безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується саме формальними ознаками. Однак, в порушення вимог Переліку № 1172, відповідачем не було надано нотаріусу оригіналів необхідних документів для вчинення останнім такого напису. З поданої ПАТ "Сбербанк" заяви про вчинення виконавчого напису від 22.12.2016 вбачається, що банк просив вчинити виконавчий напис на копії іпотечного договору від 27.01.2012, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 861 (а.с. 13-15, т. 2). Також, в додатках № № 1-2 до заяви від 22.12.2016 було зазначено, зокрема, копію договору іпотеки від 27.01.2012, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 861; належним чином засвідчені копії договору про відкриття кредитної лінії № 05-В/10/47/КЛ від 29.04.2010 та всіх додаткових угод до нього (а.с. 13 - 15, т. 2).

Колегія суддів Верховного Суду з такими висновками апеляційного суду погоджується, з огляду на таке.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (в редакції, чинній на момент зверненням відповідача із відповідною заявою і вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Також, пп. 5.1. п. 5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (пп. 5.2. п. 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012).

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису без дотриманням формальної процедури (особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, не надано необхідних оригіналів договорів) є наслідком визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Верховного Суду від 27.09.2018 у справі № 910/23408/17 за позовом приватного акціонерного товариства "Квазар" до публічного акціонерного товариства "Сбербанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 (якою в позові було відмовлено). Залишаючи без змін цю постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходив, в тому числі з того, що вчинення виконавчого напису на копії іпотечного договору не є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

До такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у пункті 32 постанови від 10.10.2018 у справі № 910/750/18.

Частиною 2 ст. 302 ГПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 303 ГПК України).

Оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо того, що вчинення виконавчого напису на копії іпотечного договору не є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, викладеного Верховним Судом у справах № 910/23408/17, № 910/750/18, які розглядалися колегіями суддів Касаційного господарського суду, що входять до складу інших палат (судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності (справа № 910/23408/17), судової палати для розгляду справ про банкрутство (справа № 910/750/18)), справа № 910/289/18 підлягає передачі на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з ч. 2 ст. 302 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 234, 235 ч. 2 ст. 302 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання приватного акціонерного товариства "Квазар" задовольнити.

2. Передати на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 910/289/18 за позовом приватного акціонерного товариства "Квазар" до публічного акціонерного товариства "Сбербанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вертеповська Олена Володимирівна, про визнання виконавчого напису № 5704 таким, що не підлягає виконанню, касаційне провадження в якій відкрите за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 червня 2018 року.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач