СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. справа №922/1153/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Склярук С.І.
за участю представників:
від позивача ОСОБА_5 (адвокат, ордер ХВ №000011 від 30.10.2018р.), Акініна Т.А. (паспорт серії НОМЕР_3 від 11.05.2000р.);
від відповідача 1:ОСОБА_7 (адвокат, ордер ДП №000040 від 01.03.2018р.), Бельченко Н.К. (паспорт серії НОМЕР_4 від 19.10.2000р.);
від відповідача 2:Танчак Н.В. (довіреність №38-2072/470 від 10.05.2012р.);
від відповідача 3:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 07.08.2018р. (повний текст підписано 10.08.2018р.) у м. Харкові
у справі №922/1153/16 (суддя Присяжнюк О.О.)
за позовом Фізичної особи-підприємця Акініної Тетяни Анатоліївни, м. Харків
до 1. Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області 2. Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м.Харків 3. Комунального підприємства «Жилкомсервіс», м. Харків
про розірвання договору та стягнення 147897,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Фізична особа-підприємець Акініна Тетяна Анатоліївна, м. Харків (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області (далі - Відповідач 1) з вимогами про розірвання договору оренди від 01.02.2008р. та стягнення 147891,00грн., у тому числі: 89670,00грн. збитків, 53271,00грн. упущеної вигоди та 4950,00грн. безпідставно набутих коштів за неналежне виконання зобов'язань за договором оренди від 01.02.2008р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.07.2016р. залучено до участі у справі як співвідповідача - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», м. Харків (далі - Відповідач 2), а ухвалою від 16.08.2016р. - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», м. Харків (далі - Відповідач 3).

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2018р. визначено розглядати справу №922/1153/16 за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. (повний текст підписано 10.08.2018р.) у справі №922/1153/16 у задоволені позовних вимог відмовлено частково - розірвано договір оренди від 01.02.2008р. укладений між Фізичною особою-підприємцем Акініною Тетяною Анатоліївною та Фізичною особою-підприємцем Бельченко Ніною Кузьмівною та стягнуто з останньої (Відповідача 1) 89670,00грн. збитків, витрат зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн., витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2643,00грн. та витрат зі сплати товарознавчої експертизи в сумі 1057,20грн.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту виникнення у Позивача збитків через залиття 03.01.2016р. орендованого ним нежитлового приміщення студії «Солярій», яке належить Відповідачу 1 на праві власності (розташоване у підвальній частині першого під'їзду житлового будинку за адресою: пр. Науки (Леніна) №41/43, м. Харкові), розмір яких (збитків) підтверджується проведеним судовим експертом кошторисним розрахунком, внаслідок протиправної поведінки Відповідача 1 (неналежного виконання своїх зобов'язань з контролю, обслуговування приміщення), тоді як Відповідач 2 та Відповідач 3 довели відсутність своєї вини у завданні збитків. При цьому, відмова у задоволенні позовних вимог про стягнення 53271,00грн. упущеної вигоди була зумовлена не доведенням Позивачем доказово реальної можливість отримання прибутку від використання приміщення та розміру цього прибутку в цілому, а щодо стягнення 4950,00грн. безпідставно набутих коштів за неналежне виконання зобов'язань - тим, що на момент перерахування спірних коштів між сторонами існували договірні відносини, доказів недійсності договору до матеріалів справи не надано, а тому підстав для застосування ст.1212 Цивільного кодексу України відсутні.

Окрім того, місцевий суд задовольняючи позовні вимоги в частині розірвання договору оренди від 01.02.2008р., зазначив, що враховуючи встановлення факту неможливості використання Орендарем майна з незалежних від нього причин, що не заперечується Орендодавцем (Відповідачем 1), вимога про розірвання договору оренди від 01.02.2008р. є обґрунтованою.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Фізична особа-підприємець Бельченко Ніна Кузьмівна, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду, в якій просить:

- долучити до матеріалів справи копію договору оренди від 01.03.2007р., копію додаткової угоди №1 від 01.03.2007р. та копію акту приймання-передачі від 01.03.2007р.;

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. у справі №922/1153/16 в першій його частині, або змінити дату від якої укладено договір оренди на 01.03.2007р.;

- скасувати другу частину рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. щодо стягнення збитків і витрат, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- суд при дослідженні копії договору оренди не звірив її з оригіналом, чим порушив принцип дослідження доказів та не перевірив їх достовірність у відповідності зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України. У той час, оригінал договору оренди датований 01.03.2007р., тоді як надана Позивачем до позовної заяви копія договору оренди датована 01.02.2008р., невірна дата договору зазначена за змістом оскаржуваного рішення та в його резолютивній частині. Окрім того, до спірного договору оренди від 01.03.2007р. є додаткова угода, яка взагалі не була досліджена судом першої інстанції та акт приймання-передачі приміщення, датовані також 01.03.2007р.

- відсутність в матеріалах справи акту приймання-передачі приміщення, який не було надано Позивачем, свідчить про недоведеність останнім взагалі факту прийняття в користування приміщення;

- згідно з експертним висновком товарознавчого дослідження №529 від 01.03.2016р. жодним документом не встановлено, що досліджуване майно належить саме Позивачу, відсутні будь-які докази права власності на солярій та інше майно, вказане в експертному висновку. Означене також не підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №10544 від 20.11.2017р.

- рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006р. «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» визначено Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» як виконавця послуг з їх утримання, що також підтверджується укладеним між апелянтом та Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» договором №1/758 від 01.10.2007р. При цьому, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005р., саме Комунальне підприємство «Харківській теплові мережі» повинно було здійснювати технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання в спірному будинку, а отже і відшкодовувати заподіяну шкоду відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про трубопровідний транспорт».

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача, інших Відповідачів:

7. Фізичною особою-підприємцем Акініною Тетяною Анатоліївною, в межах визначеного апеляційним судом строку, наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого остання проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення, зазначаючи, що:

- відповідно до ст.91 Господарського процесуального кодексу України витребування оригіналу письмового доказу (в даному випадку договору про оренду) є правом, а не обов'язком суду, враховуючи, що за час розгляду справи Відповідач 1 жодного разу, окрім останнього судового засідання та апеляційної скарги, не ставив під сумнів дату укладення договору;

- факт належності пошкодженого майна саме Позивачу (Фізичній особі-підприємцю Акініній Тетяні Анатоліївні) підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: актом про залиття від 04.01.2016р., експертним висновком товарознавчого дослідження №529 від 01.03.2016р. та висновком судово-товарознавчої експертизи №10544 від 20.11.2017р., актом обстеження від 09.08.2016р., в яких зазначено, що пошкоджене майно внаслідок залиття приміщення знаходилось саме в орендованому Позивачем приміщенні.

- відповідно до п.6.1. договору оренди Орендодавець зобов'язаний забезпечити Орендареві реальну можливість цілодобового використання приміщення та приймати усі залежні від нього заходи щодо забезпечення приміщення комунальними послугами (тепло- та водопостачання, електропостачання) та за власний рахунок усувати наслідки аварій, що виникли не з вини Орендаря, у той час, Відповідачем 1 як орендодавцем не доведено, що залиття приміщення сталося не з її вини;

- судом на підставі повного дослідження всіх доказів у справі об'єктивно встановлено, що Відповідач 1 в порушення умов п.6.1. договору оренди самовільно, не маючи дозвільних документів на переобладнання, зашила гіпсокартоними плитами без встановлення ревізійних вікон трубопроводи гарячого водопостачання, що унеможливило доступ до них як Відповідача 2, так і Відповідача 3.

Також Позивач заперечує проти долучення до матеріалів справи наданих разом з апеляційною скаргою документів, посилаючись на ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

8. Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», в межах визначеного апеляційним судом строку, також наданий відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, зазначаючи, що судом правомірно було встановлено, що залиття приміщення сталось саме внаслідок протиправної поведінки власника приміщення - Відповідача 1, яким неодноразово ігнорувалися рекомендації Відповідача 3 надати доступ до трубопроводів шляхом демонтажу гіпсокартону. При цьому, позиція Відповідача 2 в розглядуваній справі полягає у тому, що він взагалі є неналежним відповідачем.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. Відповідно до ч.1 ст.253 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції у господарських справах є апеляційний господарський суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

10. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.09.2018р. у справі №922/1153/17 (колегія суддів: головуючий, суддя-доповідач Пелипенко Н.М., судді Барбашова С.В., Істоміна О.А.) було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. та встановлено строк учасникам справи до 10.10.2018р. для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання апелянту.

11. Указом Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» (набрання чинності 16.01.2018р. з публікацією в Офіційному віснику України №5 за 2018р.) постановлено ліквідувати, у тому числі Харківський та Донецький апеляційні господарські суди та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, що визначає Східний апеляційний господарський суд як суд апеляційної інстанції у розумінні ч.1 ст.25 Господарського процесуального кодексу України для справи №922/1153/17.

Відповідно до ч.6 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018р., враховуючи Указ Президента України №295/2018 від 28.09.2018р. «Про переведення суддів», повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду було оприлюднено в газеті «Голос України» №185 (6940), а отже Харківський та Донецький апеляційні господарські суди припинили здійснювати правосуддя.

Приписами ч.ч.5 та 7 ст.31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

12. Розпорядженням Харківського апеляційного господарського суду від 03.10.2018р. «Про передачу судових справ до Східного та Північного апеляційних господарських судів», у зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Харківським апеляційним господарським судом, доручено відділу документального забезпечення та контролю здійснити передачу судових справ, що перебували у провадженні Харківського апеляційного господарського суду до, зокрема, Східного апеляційного господарського суду.

13. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2018р. у справі 922/1153/17 та з урахуванням прийнятого в порядку ч.3 ст.32 Господарського процесуального кодексу України зборами суддів Східного апеляційного господарського суду рішення про персональний склад постійних колегій суддів сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О. та судді Пушай В.І. і Стойка О.В., що відповідає вимогам ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи викладене, відповідно до Указів Президента України №454/217 від 29.12.2017р. «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» та №295/2018 від 28.09.2018р. «Про переведення суддів», а також керуючись ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.31 Господарського процесуального кодексу України, означена колегія суддів Східного апеляційного господарського суду приймає апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області до розгляду з повідомленням всіх учасників справи.

За змістом ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України означена зміна складу суду зумовлює новий відлік визначеного ст.273 цього Кодексу процесуального строку розгляду апеляційної скарги.

14. Ухвалою від 10.10.2018р. вказана судова колегія прийняла справу №922/1153/16 до провадження Східного апеляційного господарського суду та призначила розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни у судовому засіданні на 05.11.2018р. о 09:50 з повідомленням учасників справи.

15. Враховуючи викладене в п.п.9-14 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І. і Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

16. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та засобами аудиофіксації у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

18. У судовому засіданні 05.11.2018р. уповноважений представник Скаржника (Скаржник) підтримав свої вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, а представник Позивача (Позивач) та Відповідача 2 - у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, на запитання суду представник Відповідача 2 підтвердив, що ділянка трубопроводу, на якому стався порив, відноситься до внутрішньо будинкових мереж (адже забезпечує теплопостачання не лише приміщення Відповідача 1, але й будинка в цілому) та перебуває на балансовій відповідальності Відповідача 3, проте обслуговування та ремонт цього трубопроводу за замовленнями Відповідача 3 здійснює Відповідач 2.

Представник Відповідача 3 у судове засідання 05.11.2018р., попри належне повідомлення не з'явився, про причини неявки не повідом, що, за висновком судової колегії, враховуючи повідомлення його належним чином та достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

19. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

20. Своєю чергою, апеляційний суд зазначає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 16.02.2017р. (після відкриття провадження у справі №922/1153/16) внесено запис про припинення підприємницької діяльності Позивача - Фізичною особою-підприємцем Акініною Тетяною Анатоліївною, проте викладене в світлі правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі №916/559/17 від 03.07.2018р. не призводить до зміни підвідомчості такої справи і відповідно - припинення провадження у ній.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

21. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01.02.2008р. між Фізичною особою-підприємцем Акініною Тетяною Анатоліївною (Орендар) та Фізичною особою-підприємцем Бельченко Ніною Кузьмівною (Орендодавець) було укладено договір оренди (договір - а.с.а.с.16-19 т.1), відповідно до п.1.1 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове користування частину нежитлового приміщення, розташованого у жилому будинку за адресою: 61072, м. Харків, пр. Леніна (наразі - пр. Науки), буд.41/43 (технічний паспорт на нежитлове приміщення, фрагмент підвалу - а.с.а.с.91-100 т.2).

У п.1.3 договору оренди сторони узгодили, що стан приміщення на момент передачі в оренду: придатне для використання відповідно до мети оренди, тоді як згідно з п.2.1. договору, приміщення надається Орендарю для здійснення господарської діяльності, зокрема, послуг солярію, послуг манікюру, педикюру.

22. Приймання-передача приміщення здійснюється протягом 10 днів з моменту підписання договору. Протягом цього терміну Орендодавець зобов'язаний звільнити приміщення та підготувати його для передачі Орендарю. У момент підписання акту приймання-передачі Орендодавець повинен передати Орендареві ключі від приміщення (п.3.1 договору).

23. Відповідно до п.6.1. договору встановлено, що Орендодавець зобов'язаний:

- передати Орендарю приміщення за актом приймання-передачі в порядку та строки, встановлені п.3 цього договору;

- забезпечити Орендареві реальну можливість цілодобового використання приміщення та приймати всі залежні від нього заходи щодо забезпечення приміщення комунальними послугами (тепло- та водопостачання, електропостачання);

- надати дозвільні документи, що були отримані Орендарем на приміщення щодо введення його в експлуатацію;

- за власний рахунок усувати наслідки аварій, пошкоджень та погіршень стану приміщення та комунікацій у приміщенні, що виникли не з вини Орендаря.

- здійснювати в разі необхідності капітальний ремонт приміщення, про проведення капітального ремонту приміщення Орендодавець повинен повідомити Орендаря у термін 30 (тридцять) днів.

Своєю чергою, Орендар зобов'язаний згідно з п.7.1. договору, зокрема:

- використовувати приміщення за його цільовим призначенням у відповідності до п.2.1 договору;

- забезпечувати збереження приміщення й підтримання його в належному стані та дотримуватися протипожежних та санітарних правил, а також правил користування тепловою та електричною енергією згідно чинного законодавства України, нести повну матеріальну відповідальність за протипожежне становище приміщення.

24. Строк договору оренди, згідно з п.4.1 означеного договору складає 11 (одинадцять) місяців з дати прийняття в оренду приміщення, що також кореспондується з п.10.1, цього договору, відповідно до якого договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 01.02.2009р., але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Орендар має право виступати з ініціативою щодо дострокового розірвання договору в односторонньому порядку шляхом звернення до суду у випадках, зокрема, пошкодження приміщення стану приміщення з незалежних від нього причин, що унеможливлює його використання за цільовим призначенням оренди (п.10.5. договору).

З відміток сторін на останньому аркуші означеного договору вбачається, що договір продовжувався неодноразово продовжувався, в останнє - до 01.01.2017р.

25. Своєю чергою, відносно доданих апелянтом до апеляційної скарги документів (копії договору оренди від 01.03.2007р. (тотожного наявному в матеріалах справи договору оренди від 01.02.2008р., окрім дати договору та строку дії договору), додаткової угоди від 01.03.2007р. та акту приймання-передачі приміщення від 01.03.2007р.) апеляційний суд зазначає, що означені документи залишаються судовою колегією без розгляду в силу ч.8 ст.80, ст.118, ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, оскільки Відповідач 1 (Скаржник) ознайомившись, зокрема, 15.08.2016р. з матеріалами справи (а.с.193 т.1), в порушення вимог ч.ч.3, 4 ст.80, ст.178 цього Кодексу означених доказів до закриття підготовчого засідання (ухвала суду від 03.07.2018р. - а.с.а.с.8-10 т.3) до суду першої інстанції не надав, тоді як до апеляційної скарги такі докази були подані без будь-якого обґрунтування об'єктивності підстав їх неподання до місцевого суду, як і клопотання про поновлення строку на їх подання. Таким чином, за висновком судової колегії, посилання Скаржника на дату договору оренди - 01.03.2007р. та зауваження щодо порушення судом першої інстанції принципу дослідження доказів (перевірки їх достовірності) та повноти дослідження їх в цілому (не дослідження вказаних доказів), відхиляються з підстав наведених вище.

26. Вказані в п.п.21-24 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

27. З акту про залиття, що трапилось в системі гарячого водопостачання від 04.01.2016р. (а.с.22 т.1), складеного комісією у складі начальника дільниці №3 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» Савінова П.М., інженера дільниці №3 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» Шинкаренка К.Л., слюсаря-сантехніка внутрішньо-будинкових мереж 4-го теплового району Дзержинського району Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Варганова М.М., місцевим судом було встановлено, що 03.01.2016р. у підвальному приміщенні першого під'їзду ж/б №41/43 по пр. Леніна, що належить Фізичній особі-підприємцю Бельченко Н.К. (інформаційна довідка - а.с.а.с.195, 196 т.1) в результаті аварії сталося залиття гарячою водою приміщення студії «Солярій» Фізичної особи-підприємця Акініної Т.А., яке вона орендує у Фізичної особи-підприємця Бельченко Н.К.

У зв'язку з тим, що студія знаходиться в найнижчій точці, товщина шару води становила приблизно 75см від рівня підлоги по всій площі приміщення. Таким чином, майно, а саме: меблі, столи, стільці, дивани, горизонтальний солярій «MegaSun4000», комп'ютер, роутер, кулер, електропристрої для манікюру та витратні матеріали було вкрито гарячою водою та зіпсовано косметичний ремонт у приміщення.

Згідно із висновками комісії, причиною залиття став прорив трубопроводу гарячої води діаметром 50мм, в коридорі приміщення власника Фізичної особи-підприємця Бельченко Н.К. під стелею, перед входом до приміщення яке орендує Фізична особа-підприємець Акініна Т.А. Прорив трубопроводу стався з причини неодноразової відмови власника приміщення надати доступ працівникам Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» для заміни аварійної ділянки трубопроводу.

28. Також в матеріалах справи наявний лист Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» №304 від 31.05.2016р. (а.с.96 т.1), в якому останнє зазначає, що причиною пориву трубопроводу ГВП є корозія трубопроводу, що виникла в результаті довготривалої експлуатації без проведення необхідного ремонту. Відділком №3 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» власнику приміщення Фізичній особі-підприємцю Бельченко Н.К. було неодноразово рекомендовано надати доступ до трубопроводів шляхом демонтажу гіпсокартону, однак надані рекомендації останньою ігнорувались.

29. Згідно із наданим Позивачем дефектним актом, складеним 11.01.2016р за результатами технічного огляду солярію представником «SolarPROFI все для студій загару» Славко М.А. (а.с.23 т.1) технічний стан солярію незадовільний, його використання за призначенням є неможливим. Причиною поломки визначено - попадання води на електронні плати, інше електричне обладнання та тривале знаходження у ній (два дні).

30. Для визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження майна в орендованому приміщенні внаслідок залиття, Позивач звернувся до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса з проханням проведення експертного товарознавчого дослідження.

Згідно із експертним висновком товарознавчого дослідження №529 від 01.03.2016р. (а.с.а.с.25-49 т.1), розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику пошкодженого майна, в результаті впливу вологи станом на 29.01.2016р. складає 84681,00грн.

31. Своєю чергою, Фізична особа-підприємець Бельченко Ніна Кузьмівна зазначає, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006р. «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» (а.с.а.с.134-137 т.1) визначено Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а Комунальне підприємство «Харківській теплові мережі» як виконавця послуг з їх утримання. На підставі означеного рішення між ними було укладено договір на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, гарячого водопостачання та бойлерів житлових будинків від 29.12.2006р. і договір на надання послуг з аварійно-диспетчерського обслуговування від 01.03.2007р., які згодом були об'єднані та укладено нову редакцію договору №15/1 від 13.02.2012р. (а.с.а.с.138-147 т.1).

31.1. Відповідно до п.1.1 означеного договору №15/1 від 13.02.2012р., Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (Управитель) доручає, а Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (Виконавець) приймає на себе обов'язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання: мережі, арматура на них, прилади та обладнання, які розміщені в межах будинку та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а Управитель зобов'язується прийняти та оплатити Виконавцю надані послуги.

31.2. У п.1.2 договору було зазначено, що обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання включає в себе комплекс робіт відображених у Додатку №1 до договору (а.с.а.с.148, 149 т.1), зокрема:

- усунення пошкоджень внутрішньобудинкових систем, усунення течі на трубопроводах, приладах та арматурі (у разі виявлення);

- часткова заміна ділянок трубопроводу і запірної арматури (у разі необхідності);

- проведення робіт по відновленню конструктивних елементів житлового будинку при їх порушенні під час виконання робіт Виконавцем (у разі необхідності);

- вчасне усунення виявлених несправностей та відхилення в роботі системи теплопостачання.

31.3. Апеляційним судом встановлено, що з урахуванням п.8.2 означеного договору та відсутності в матеріалах справи доказів про його розірвання, договір №15/1 від 13.02.2012р. на дату виникнення аварійної ситуації (залиття 03.01.2016р. гарячою водою приміщення) був чинний, що сторонами також не оскаржується.

32. Окрім того, Відповідач 1 зазначав, що твердження щодо відмови її як власника в надані доступу працівникам Комунального підприємства «Жилкомсервіс» та Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» є необґрунтованими, оскільки за весь час експлуатації приміщення останні жодного разу не звертались про надання доступу, ніяких приписів і попереджень не надходило, враховуючи, що планове технічне обслуговування внутрішньобудинкових інженерних систем гарячого водопостачання в означеному житловому будинку були проведені у грудні 2015р., але ніяких зауважень щодо порушень не було, надаючи до матеріалів справи акти готовності до опалювального періоду 2015-2016р.р. та акт на промивання та опресування, складені Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» (а.с.а.с.150-152 т.1).

33. Між тим, оскільки наразі Відповідач 1 не здійснив ремонту приміщення та не усунув наслідки аварії, тобто не виконав взятих на себе за договором оренди від 01.02.2008р. зобов'язань, що спричинило матеріальну шкоду у вигляді збитків, Позивач звернувся з позовними вимогами до суду.

34. Місцевим судом було призначено комплексну судову будівельно-технічну та економічну експертизу у справі №922/1153/16, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. на вирішення якої поставлені питання:

« 1. Встановити причину аварії, внаслідок якої 03.01.2016р. сталося залиття гарячою водою приміщення студії «Солярій» Фізичної особи-підприємця Акініної Т.А., яке вона орендує у власника цього приміщення Фізичної особи-підприємця Бельченко Н.К. та яке розташовано у підвальному приміщенні першого під'їзду житлового будинку №41/43 по пр. Леніна (Науки) у м. Харкові?

2. До чиєї зони відповідальності відноситься ділянка трубопроводу на якій сталася аварія?

3. Чи є вина власника приміщення Фізичної особи-підприємця Бельченко Н.К. в настанні 03.01.2016р. аварії у підвальному приміщенні першого під'їзду житлового будинку №41/43 по пр.Леніна (Науки) у м. Харкові?

Якщо так, то в чому ця вина полягає?

4. Чи є вина Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в настанні 03.01.2016р. аварії у підвальному приміщенні першого під'їзду житлового будинку №41/43 по пр. Леніна (Науки) у м. Харкові?

Якщо так, то в чому ця вина полягає?

5. Чи є вина Комунального підприємства «Жилкомсервіс» в настанні 03.01.2016р. аварії у підвальному приміщенні першого під'їзду житлового будинку №41/43 по пр. Леніна (Науки) у м. Харкові?

Якщо так, то в чому ця вина полягає?

6. Визначити розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику пошкодженого майна в результаті впливу вологи, станом на 29.01.2016р.»

35. Під час розгляду справи було складено також акти обстеження нежитлових приміщень: акт №1 від 08.08.2016р. (а.с.а.с.212-217 т.1) та акт №2 від 09.08.2016р. (а.с.а.с.218-228 т.1) в яких встановлено, що причинами пориву трубопроводу внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання 03.01.2016р. стала корозія трубопроводів гарячого водопостачання, замінених в 2006р. власником нежитлового приміщення у житловому будинку №41/43 по. пр. Науки (Леніна) у м.Харкові, а також відсутність можливості для проведення оглядів і технічного обслуговування трубопроводів гарячого водопостачання, які власником були зашиті гіпсокартоними плитами улаштованих на металевих профілях без встановлення ревізійних вікон. Корозія трубопроводів гарячого водопостачання виникла внаслідок їх тривалої експлуатації, відсутності на них антикорозійного покриття (пофарбування), відсутності вентиляції в місці проходження трубопроводів, через їх зашиття гіпсокартоними плитами.

36. Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи №10544 від 20.11.2017р. (а.с.а.с.168-192 т.2), складеного судовим експертом Сабадаш І.В., розмір матеріальної шкоди заподіяної власнику пошкодженого майна в результаті впливу вологи від 29.01.2016р. складає 84681,00грн.

37. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №10278 від 26.03.2018р. (а.с.а.с.194-205 т.2), складеного судовим експертом Петришиною Ю.Ю., причини аварії, внаслідок якої 03.01.2016р. сталося залиття гарячою водою нежитлових приміщень студії «Солярій», які розташовані у підвальній частині першого під'їзду житлового будинку №41/43 по пр. Леніна (Науки) у м. Харкові вказані в акті встановлення залиття від 04.01.2016, в листі Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» №304 від 31.05.2016р., а також наведені у актах №1 та №2 обстеження нежитлових приміщень від 08.08.2016р. та 09.08.2016р. відповідно.

38. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, що регулюють правовідносини з оренди (найму), а також наслідків порушення зобов'язань.

39. Своєю чергою, дослідивши викладене в п.п.21-37 цієї постанови, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що:

- порив трубопроводу відбувся у коридорі, який належить Відповідачу 1, але за межами орендованого Позивачем приміщення (а.с.а.с.5, 94, 220 т.1), що також підтверджується відомостями про номери орендованих Позивачем кімнат (№№37, 38, 39 - а.с.91 т.2) у співвідношенні зі вказаним судовим експертом місцем пориву на схемі приміщень (а.с.202 т.2).

- матеріали справи не містять доказів яких-небудь звернень/претензій Відповідачів 2 та 3 до Відповідача 1 відносно доступу до огляду/обслуговування/ремонту трубопроводу, на якому відбувся порив.

- порив відбувся на трубопроводі внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (а.с.а.с.96 т.1, 213, 219, 220 т.2), на що вказує й Скаржник в апеляційній скарзі та підтверджує представник Відповідача 2 у судовому засіданні 05.11.2018р. - проходження цього трубопроводу, який забезпечує теплопостачання будинку, а не виключно приміщень Позивача через приміщення останнього, не впливає на його статус елемента внутрішньобудинкової системи у розумінні п.13 Постанови Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011р., оскільки згадувана Відповідачем 2 у своїх поясненнях (а.с.а.с.186-189 т.1) місцезнаходження запірної арматури у належному Позивачу приміщенні (до пориву) не змінює балансову приналежність трубопроводу, оскільки така запірна арматура не на відгалуженні стояка у нежитловому приміщенні (тобто може регулювати подачу води тільки в нежитловому приміщенні), а на під'їзд будинку в цілому (пояснення Позивача судовому експерту - а.с.163 т.2)

VІ. Оцінка апеляційного суду:

40. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб'єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

41. Виходячи з меж апеляційного перегляду, обґрунтування заявлених вимог та правової оцінки місцевого суду щодо стягнення збитків в розмірі 89670,00грн., предметом перегляду апеляційним судом є правильність вирішення спору в частині заявлених збитків у вигляді вартості пошкодженого/знищеного майна, спричинених внаслідок порушення Відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди від 01.02.2008р. та передбачених ст.ст.611, 623 Цивільного кодексу України та ст.ст.216, 217, 224 Господарського кодексу України.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору в цій частині стосовно вимог до Відповідача 1.

Своєю чергою, викладене в п.24 цієї постанови зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги відносно альтернативних вимог стосовно рішення місцевого суду в частині розірвання спірного договору, яке відповідає узгодженим сторонами підставами для цього за змістом п.10.5 договору від 01.02.2008р.

42. Беручи до уваги встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності договору оренди від 01.02.2008р., апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов'язків сторін.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

43. Своєю чергою, підставою для застосування заходів відповідальності у вигляді стягнення збитків в контексті ст.611 Цивільного кодексу України та ст.ст.216, 217 Господарського кодексу України, є склад правопорушення, який утворюється наступними елементами: суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна та об'єктивна сторона.

З огляду на те, що суб'єктом, виходячи із заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, є Орендодавець/інші уповноважені на обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення/ гарячого водопостачання особи, об'єктом - пошкоджене майно Позивача, яке знаходилось в орендованому приміщенні внаслідок порушення договору оренди, предметом доказування а, відтак - і судового дослідження - є об'єктивна та суб'єктивна сторони: наявність порушення з боку Відповідачів, збитків та безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями (порушенням) та збитками, а також - вина зазначеної особи. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених складових унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення збитків.

44. Так, враховуючи, що договірні відносини, невиконання зобов'язань в межах яких Позивач вважає причиною збитків, в розглядуваний період часу у Позивача були саме з Відповідачем 1, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо правомірності відмови у задоволення позовних вимог до Відповідачів 2 та 3 саме у заявленому та розглядуваному судом контексті (способі судового захисту) стягнення збитків за договором.

45. При цьому, судова колегія зауважує, що сам по собі факт наявності порушень договору не може бути підставою для стягнення збитків, якщо між таким порушенням та збитками не існує (не доведено) відповідного причинно-наслідкового зв'язку, який хронологічно передбачає наявність первинності порушення (як причини) та доведеності збитків (у даному випадку - пошкодження/знищення майна) - як наслідків.

Згадувані в позовній заяві зобов'язання Відповідача 1 як Орендодавця забезпечувати цілодобове використання та прийняття всіх залежних від нього заходів із забезпечення приміщення комунальними послугами не тільки не порушено (відносно гарячого водопостачання в матеріалах справи наявний договір №1024 на поставку теплової енергії від 01.07.2002р. (а.с.а.с.199-209 т.1), враховуючи, що яких-небудь претензій відносно якості комунальних послуг в порядку ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» матеріали справи не містять, але й не забезпечення таких послуг може розглядатися лише в аспекті ч.ч.4, 6 ст.762 Цивільного кодексу України в даному випадку, а не як безпосередня причина пошкодження майна.

46. Своєю чергою, обов'язок Орендодавця за власний рахунок усувати наслідки аварій, пошкоджень та погіршень стану приміщення та комунікацій у приміщенні, що виникли не з вини Орендаря (п.6.1 договору), згідно з відповідними зобов'язаннями останнього з усування наслідків аварій, що виникли з його вини (п.7.1 договору) стосується розподілу між сторонами договору обов'язків, пов'язаних з об'єктом оренди та комунікаціями, які знаходяться всередині об'єкту оренди (їх відновлення) у розумінні ст.779 Цивільного кодексу України, а не з розташованими всередині нього майна інших осіб (в тому числі й Орендаря). Більш того, також і інтерпретації Позивача цього положення п.6.1 договору як такого, що розповсюджується на майно Орендаря (що не відповідає фактичному змісту, визначеному судом за правилами ч.3 ст.213 Цивільного кодексу України), не усунутих вже виниклої аварії, яка і спричинила пошкодження майна є порушенням зобов'язання хронологічно наступним за самим фактом пошкодження, а значить збитки від такого пошкодження не можуть перебувати в причинно-наслідковому зв'язку від обставин виконання/невиконання Відповідачем 1 обов'язків п.6.1 договору оренди.

47. На підставі викладеного в п.п.43-46 цієї постанови, колегія суддів дійшла висновку про скасування переглядуваного рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. у справі №922/1153/16 в частині стягнення з Відповідача 1 збитків в розмірі 89670,00грн. через неповне з'ясування та недоведеність обставин, які мають значення для справи та які місцевий суд визнав встановленими та прийняття в цій частині нового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, що зумовлює часткове задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни.

48. Апеляційні вимоги в частині скасування рішення Господарського суду Харківської області в першій його частині (розірвано договір оренди від 01.02.2008р.), або змінити дату від якої укладено договір оренди на 01.03.2007р. - відхиляються апеляційним судом з підстав, викладених в п.24 цієї постанови.

49. Разом з тим, беручи до уваги встановлений в цієї справи факт аварії та пошкодження знаходжуваного в орендованому Позивачем приміщенні майна саме внаслідок його залиття водою, апеляційний суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність перед власником пошкодженого майна у даному випадку виникає у осіб, які відповідають за внутрішньобудинкові мережі гарячого водопостачання, правовідносини відносно яких урегульовані договором №15/1 від 13.02.2012р. між Відповідачем 2 та 3. Втім, відсутність договірних відносин між Позивачем та Відповідачами 2, 3 відносно надання яких-небудь послуг, пов'язаних з використанням внутрішньодомової мережі гарячого водопостачання, на ділянці якої виник порив, унеможливлює вирішення питання відносно обґрунтованості позовних вимог до Відповідачів 2 та 3 в контексті вирішуваного в цій справі місцевим судом питання про можливість застосування способу судового захисту за ст.623 Цивільного кодексу України. Дійсно, спричинення збитків поза межами договірних відносин регламентується нормами глави 82 Цивільного кодексу України.

50. Беручи до уваги гарантії справедливого судового розгляду та ефективного судового захисту, встановлені ст.ст.6, 13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., а також визначені ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства, які превалюють над іншими міркуваннями в судовому процесі, факт залучення до участі у справі Відповідачів 2 і 3, питання обґрунтованості розглядуваних в межах цього апеляційного провадження позовних вимог про стягнення збитків в розмірі 89670,00грн. щодо яких місцевим судом не розглядалося у світлі належних до застосування норм матеріального права щодо позадоговірної шкоди (між тим, позовна заява, серед іншого, містить посилання на ст.1192 Цивільного кодексу України), колегія апеляційного суду в порядку ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про необхідність виходу за межі апеляційних вимог.

При цьому, у відповідності до приписів ч.5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України фактичні обставини, пов'язані із аварією внутрішньодомової тепломережі та зумовленим такою аварією пошкодженням майна Позивача, що становлять підстави позову, а також вимоги про стягнення збитків в розмірі 89670,00грн., які виступають згідно ст.1192 Цивільного кодексу України одним із способів відшкодування шкоди, залишаються незмінними.

51. Виходячи із визначеного в п.31 цієї постанови статусу Відповідача 3 як управителя будинку, у відання якого цей будинок передано за змістом розцінюваного п. 5 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №1186 від 20.12.2006р. (а.с.137 т.1), що розцінюється колегією суддів в контексті положень ч.2 ст.23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», і в якому (будинку) розташоване орендоване Позивачем приміщення, саме на Відповідача 3 покладено функції балансоутримувача і управителя будинку.

51.1. Відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язується, серед іншого, забезпечити: умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

51.2. Відповідно до п.п. 1, 7, 8 ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язується, серед іншого: забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; здійснювати огляд основних конструктивних елементів, огороджуючих конструкцій будинків і споруд, інженерних мереж, об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях (зовнішніх та внутрішньобудинкових систем, під'їзних шляхів і тротуарів), і складати відповідні акти; забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

51.3. Укладання Відповідачем 3 договору з Відповідачем 2 (п.п.31.1. - 31.3. цією постанови) розцінюється як передбачений діючим законодавством спосіб забезпечення виконання Відповідачем 3 покладених на нього Законом України «Про житлово-комунальні послуги» вказаних вище обов'язків, проте не звільняє від них, так само як і від відповідальності за їх нездійснення (не належне здійснення). Своєю чергою, тією мірою, якою визначені Законом обов'язки Відповідача 3 можуть бути порушеними через неналежне виконання договірних зобов'язань перед ним з боку інших залучених ними осіб (зокрема - Відповідача 2), Відповідач 3 як кредитор у розумінні ст.509 Цивільного кодексу України за таким договором не позбавляється права висування відповідних претензій, але це жодною мірою не впливає на обсяг відповідальності Відповідача 3 перед іншими особами, якщо їм було завдано шкоди порушенням визначених Законом обов'язків управителя/балансоутримувача. Більш того, матеріали справи не містять доказів неналежного виконання Відповідачем 2 зобов'язань перед Відповідачем 3, що стосувалися б ділянки внутрішньобудинкової мережі, де сталася аварія через зношеність труби.

52. Незабезпечення Відповідачем 3 (безпосередньо або за допомогою залучення Відповідача 2 на підставі укладеного договору, чи іншої особи) належного стану внутрішньобудинкової мережі на ділянці, де сталася аварія є порушенням визначених в п.п.51.1 і 51.2. цієї постанови обов'язків, що вказує на наявність неправомірної бездіяльності як елементу об'єктивної сторони складу цивільного правопорушення, визначеного ч.1 ст.1166 цього Кодексу.

53. Колегія суддів апеляційної інстанції вбачає наявними і решту елементів складу правопорушення, встановлення/доведення яких є обов'язковою умовою застосування заходів відповідальності, а саме:

- суб'єктом є Відповідач 3 в силу вказаних вище його функціональних обов'язків по відношенню до внутрішньобудинкових мереж;

- вина Відповідача 3 презюмується за змістом ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, адже належних, допустимих, достовірних і достатніх у розумінні ст.ст.76-80 Господарського процесуального кодексу України доказів завдання шкоди (залиття водою майна Позивача) через дію інших осіб матеріали справи не містять - посилання на неодноразові рекомендації Відповідачеві 1 з приводу зовнішнього облаштування гіпсокартоном навколо ділянки трубопроводу є неприйнятними, адже жодною мірою не підтверджуються факт їх здійснення та ухилення Відповідача 1 від виконання означених вимог так само, як і недоведена неможливість виконання Відповідачем 3 через такі зауваження своїх функцій;

- наявність шкоди у розмірі вартості пошкоджених речей в сумі 89670,00грн. та її перебування у причинно-наслідковому зв'язку з аварією на ділянці внутрішньобудинкової мережі (залиття водою майна) підтверджується як змістом складених за участю співробітників Відповідача 3 актів та інші наявні у справі документи (п.п.27-29 цієї постанови), так і експертним дослідженням і висновками (п.п.30, 36 цієї постанови). При цьому, в контексті доводів Скаржника щодо недоведеної приналежності Позивачеві пошкодженого майна, колегія суддів зазначає, що Відповідач 3 за змістом своєї процесуальної позиції не заперечував такої приналежності, а складеним співробітниками актом про залиття підтвердив перелік пошкоджених речей, відносно приналежності яких суд керується неспростованою в межах цієї справи презумпцією правомірності набуття власності відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України;

54. Об'єктом судового захисту в позадоговірних відносинах з відшкодування завданої шкоди є права власника щодо пошкодженого майна, право на отримання якого (відшкодування) визначено ч.3 ст.386 Цивільного кодексу України, який кореспондується із встановленим ч.1 ст.1166 цього Кодексу обов'язку Відповідача 3 здійснити таке відшкодування у повному обсягу.

Своєю чергою, право обирати спосіб відшкодування (натуральний або у формі стягнення збитків) за змістом ст.1192 Цивільного кодексу України належить потерпілому (Позивачеві).

55. Враховуючи дотримання вимог абз.2 ст.1192 Цивільного кодексу України при визначені розміру збитків, завданих пошкодженням майна, та викладене в п.п.51-54 цієї постанови, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність задоволення вимог Позивача про стягнення збитків в сумі 89670,00грн. за рахунок саме Відповідача 3.

56. За змістом ст.129 вказаного Кодексу часткове задоволення апеляційної скарги має наслідком перерозподіл витрат зі сплати судового збору між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2643,00грн. та витрат зі сплати судово-товарознавчої експертизи в сумі 1057,20грн. покладаються на Відповідача 3, оскільки стосуються позовних вимог, задоволених по відношенню до нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни, с. Безруки Дергачівського району Харківської області на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. (повний текст підписано 10.08.2018р.) у справі №922/1153/16 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. (повний текст підписано 10.08.2018р.) у справі №922/1153/16 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни 89670,00грн. збитків за договором оренди від 01.02.2008р. та в частині відмови у задоволенні означених позовних вимог до Комунального підприємства «Жилкомсервіс», м. Харків, прийняти в цій частині нове рішення, у зв'язку з чим викласти п.3 резолютивної частини рішення в наступній редакції, доповнивши її абзацом наступного змісту:

«Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця Акініної Тетяни Анатоліївни (61145, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (61052, м. Харків, вулиця Червоножовтнева (Конторська), будинок 35, ідентифікаційний код 34467793) на користь Фізичної особи-підприємця Акініної Тетяни Анатоліївни (61145, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) збитки в сумі 89670,00грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 1345,00грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2643,00грн. та витрати по сплаті судово-товарознавчої експертизи в сумі 1057,20грн.»

3. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018р. (повний текст підписано 10.08.2018р.) у справі №922/1153/16 залишити без змін.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (61052, м. Харків, вулиця Червоножовтнева (Конторська), будинок 35, ідентифікаційний код 34467793) на користь Фізичної особи-підприємця Бельченко Ніни Кузьмівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2067,00грн.

5. Доручити Господарському суду Харківської області видати накази на примусове виконання цієї постанови, оформивши їх у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.11.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 08.11.2018р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР - 08.11.2018р.