ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.11.2018 м.Дніпро Справа № 26/5005/14341/2011

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів: Березкіної О.В., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 у справі

за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м.Київ в особі відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція ПАТ "ВТБ Банк", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа", м.Новомосковськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 у даній справі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа" задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2012 змінено, визначено розмір вимог кредитора, що подав заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, до боржника у сумі 2 252 796 грн. 32 коп., із яких не забезпечено заставою 414 596 грн. 32 коп. В іншій частині оскаржувану ухвалу залишено без змін. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа" судові витрати в розмірі 75 грн.11 коп.

Товариством з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест» подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012, в якій заявник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 та призначити справу для подальшого розгляду за правилами, встановленими ГПК України.

Зазначена заява обґрунтована посиланням на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Нова друкарська справа», до якого включено вимоги двох кредиторів: ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «СМД-Інвест».

Відповідно до тексту зазначеної ухвали затверджені вимоги кредитора ПАТ «ВТБ Банк» в особі відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція» ПАТ «ВТБ Банк» на суму 321 грн - 1 черга задоволення (судові витрати у справі про банкрутство), 1 838 200 грн. - 1 черга задоволення (вимоги, забезпечення заставою майна боржника), 414 597,17 грн. - 4 черга задоволення, 354 961,39 грн. - 6 черга задоволення.

Згадані вимоги ініціюючого кредитора підтверджені рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 06.09.2010 у справі № 2-690/10.

Ухвалою господарського суду від 28.08.2013 здійснено заміну кредитора Відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» в особі Відділення «Дніпропетровська регіональна дирекція ПАТ «ВТБ БАНК»

Ухвалою господарського суду від 07.06.2016 здійснено процесуальне правонаступництво на стороні кредитора, змінено кредитора Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на всю суму вимог відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2013.

Як на нововиявлену обставину Товариство з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест» посилається на постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 у справі № 2-690/10, якою вирішено скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду від 06.09.2010 у справі № 2-690/10 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.12.2010 в частині вирішення позову ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Нова друкарська справа» про стягнення заборгованості за кредитним договором; провадження у справі в цій частині закрито.

Заявник вважає, оскільки скасоване рішення Новомосковського міськрайонного суду від 06.09.2010 у справі № 2-690/10 було основною та єдиною підставою для визнання кредиторських вимог ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова друкарська справа») у даній справі є всі необхідні встановлені законодавством підстави для перегляду за нововиявленими обставинами та скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2010, якою вказані вимоги визнані.

У відзиві на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції, керуючий санацією Лукашук М.В. просить відмовити заявнику в прийняття цієї заяви.

Керуючий санацією Лукашук М.В. вважає, що закриття провадження у цивільній справі № 2-630/10 в частині вимог ПАТ "ВТБ Банк" до ТОВ "Нова друкарська справа" не означає, що боргу не існувало.

Крім того, ТОВ "Нова друкарська справа" не оскаржувало рішення судів щодо визначеного розміру заборгованості перед кредитором ПАТ "ВТБ Банк", тобто визнало зазначений розмір заборгованості за договором.

У межах розгляду справи про банкрутство ТОВ "Нова друкарська справа" при розгляді грошових вимог ПАТ "ВТБ Банк" окремо розглядалися підстави виникнення заборгованості, був встановлений факт наявності іпотечного договору №06.16-5/08-ДІ від 03.03.2008, за яким ПАТ "ВТБ Банк" є іпотекодержателем майна боржника, а саме: цілісного майнового комплексу "Новомосковська друкарня", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12.11.2018 учасники справи не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать відомості, отримані з офіційного сайту Українського державного підприємства "Укрпошта".

Керуючий санацією Лукашук М.В. у поданому клопотанні просить розглянути справу за його відсутністю.

Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи, повідомлених належним чином про час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, колегія суддів враховує наступне.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2011 за заявою ПАТ "ВТБ Банк" в особі відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нова друкарська справа" за загальною процедурою, передбаченою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 10.01.2012 визначено розмір вимог ініціюючого кредитора до боржника на суму 2 607 758,56 грн. із яких не забезпечено заставою 1 672 758, 56 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 6 місяців, до 10.07.2012, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Попружка О.В., якого зобов'язано здійснити певні дії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 апеляційну скаргу боржника залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.05.2012 касаційну скаргу ТОВ "Нова друкарська справа" задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2012 скасовано, апеляційну скаргу ТОВ "Нова друкарська справа" з матеріалами справи передано на новий апеляційний розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2012, апеляційну скаргу задоволено частково, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2012 змінено, визначено розмір вимог кредитора, що подав заяву про порушення провадження у справі про банкрутство, до боржника у сумі 2 252 796,32 грн., з яких не забезпечені заставою 414 596,32 грн., в іншій частині ухвалу залишено без змін, стягнено з ініціюючого кредитора на користь боржника судові витрати в розмірі 75,11 грн.

Судами встановлено, що 03.03.2008 року між попередником ініціюючого кредитора ВАТ ВТБ "Банк" та фізичною особою ОСОБА_5, було укладено Генеральну угоду № 5 та договір про відкриття валютної кредитної лінії № 06.16-5/08-КЛ (надалі за текстом "Кредитний договір"), відповідно до умов якого ОСОБА_5 було надано кредит в сумі 250 000 доларів США, строком на 1 рік до 03 березня 2009 року із сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами (том 1, а.с. 7-10).

03.03.2008 між ініціюючим кредитором та боржником було укладено договір поруки №06.16-5/08-ДП2. Відповідно до умов п.п.4-7 договору поруки №06.16-5/08-ДП2 від 03.03.2008 у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель (Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа") та позичальник (ОСОБА_5) відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі що і позичальник, включаючи сплату кредитних процентів за користування кредитом, комісій пені, інших платежів передбачених кредитним договором, відшкодування збитків. У разі відсутності коштів у поручителя для виконання своїх зобов'язань за договором, банк має право звернути стягнення на майно поручителя згідно норм чинного законодавства.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 по договору відкриття валютної кредитної лінії №06.16-5/08-КЛ від 03.03.2008 між кредитором та боржником 03.03.2008 укладено іпотечний договір №06.16-5/08, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кібець Л.Г., реєстраційний номер 224. У відповідності до п.1.1. іпотечного договору, боржник надає кредитору у якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_5 зобов'язань в повному обсязі за Генеральною угодою, кредитним договором про відкриття валютної лінії №06.16-5/08-КЛ нерухоме майно, зокрема: нежиле приміщення - цілісний майновий комплекс "Новомосковська Друкарня", що складається з: приміщення друкарні "А" заг. пл. 693 кв. м., вхід в погріб "Б" - 3,6 кв.м., склад "Г" загальною площею 70,3 кв.м.; гараж-склад "Д" - 59,1 кв.м., огорожа "1-4", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заставна вартість майнового комплексу визначена сторонами згідно пункту 1.4 договору іпотеки -1 838 200 грн.

ОСОБА_5 свої обов'язки по поверненню кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку погашення кредиту не виконав.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 у справі №2-630/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа" на користь кредитора суму заборгованості за кредитним договором 2 606 028,56 гривень (основний борг - 250 000 доларів США, заборгованість по відсоткам - 31 032 доларів США або 248 566,22 грн., заборгованість по пені складає 334 472 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення відсотків за 1 кредитом за період з 05 лютого 2009 року по 30 вересня 2009 року 20 489,39 грн. ), 1700 грн. -держмита, 30 грн. - витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.

Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції 31.01.2011 порушено виконавче провадження на підставі виконавчих листів, виданих на виконання зазначеного судового рішення та накладення арешту на нерухоме майно боржника - цілісний майновий комплекс "Новомосковська Друкарня", проведення його оцінки, згідно якої його вартість склала 935 000 грн.

27.07.2011 зазначене виконавче провадження було закрито виконавчою службою у зв'язку з тим, що від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова друкарська справа" Резніка С.О. надійшла заява про повернення виконавчого документа на підставі частини 2 статті 67 Закону України "Про виконавче провадження" (початок процедури самоліквідації боржника).

Розглядаючи справу в підготовчому засіданні суд першої інстанції прийняв до уваги оцінку заставного майна боржника відповідно до здійсненої оцінки в ході виконавчого провадження на суму 935 000 грн., визначивши в цілому решту заборгованості за зазначеним рішенням як таку, яка не забезпечена заставою майна боржника та може бути підставою для порушення справи про банкрутство -на суму 1 672 758,56 грн.

Переглядаючи справу в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про те, що для визначення обсягу заставного забезпечення можна керуватися заставною вартістю цілісного майнового комплексу боржника, визначеною за згодою сторін згідно пункту 1.4 договору іпотеки №06.16-5/08 від 03.03.2008, яка становить 1 838 200 грн. та яку слід вважати безспірною, як таку, що узгоджена сторонами договору іпотеки.

Внаслідок чого апеляційний суд дійшов висновку про те, що сума не забезпечених заставою грошових вимог боржника складає 769 558,56 грн., з яких згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2010 у справі №2-630/10 пеня складає 354 961,39 грн. та не може включатися до складу грошових вимог ініціюючого кредитора при порушенні даної справи про банкрутство, а тому апеляційний суд дійшов висновку про виключення суми пені із залишку грошових вимог, не забезпечених заставою майна боржника та встановив розмір безспірних грошових вимог, не забезпечених заставою майна боржника на суму 414 596,32 грн., визнавши їх достатніми для порушення справи про банкрутство відповідно до статті 6 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Товариством з обмеженою відповідальністю «СМД-Інвест» подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012.

Статтею 112 ГПК України (в редакції, чинній станом на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами) передбачено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 1 частини 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в чинній редакції) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 320 ГПК України (в чинній редакції) рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів вважає, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

При цьому, право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Суду у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011).

Зі змісту мотивувальної частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник не погоджується із сумою кредиторських вимог ПАТ "ВТБ Банк", встановлених постановою суду апеляційної інстанції від 17.07.2012.

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.07.2017 у справі № 2-690/10, зокрема, скасовано рішення Новомосковського міськрайонного суду від 06.09.2010 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.12.2010 в частині вирішення позову ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «Нова друкарська справа» про стягнення заборгованості за кредитним договором; провадження у справі в цій частині закрито.

Зазначена постанова в частині розгляду вимог ПАТ "ВТБ Банк" до ТОВ "Нова друкарська справа" обґрунтована посиланням на те, що дана частина вимог не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим в даній частині вимог провадження у справі було закрито.

При цьому, колегія суддів враховує, що закриття провадження у справі у зазначеній частині свідчить про те, що питання про наявність у ТОВ "Нова друкарська справа" заборгованості перед ПАТ "ВТБ Банк" залишилося невирішеним.

Крім того, у межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нова друкарська справа" при розгляді грошових вимог ПАТ "ВТБ Банк" до боржника окремо розглядалися підстави виникнення заборгованості та було встановлено факт наявності іпотечного договору №06.16-5/08-ДІ від 03.03.2008, за яким ПАТ "ВТБ Банк" є іпотекодержателем майна боржника, а саме цілісного майнового комплексу "Новомосковська друкарня", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Так, 03.10.2013 до господарського суду звернувся ініціюючий кредитор - ПАТ "ВТБ Банк" в особі Відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" зі заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 3 822 530, 05 грн.; 17.10.2013 ініціюючий кредитор уточнив розмір грошових вимог та просив суд визнати та включити до реєстру вимог кредиторів боржника його вимоги на суму 3 441 574, 68 грн., пояснюючи зменшення суми боргу тим, що в заяві про порушення провадження у справі про банкрутство помилково нарахована пеня за один рік, тоді як нарахування пені припиняється за шість місяців до порушення справи про банкрутство.

За результатами розгляду грошових вимог ініціюючого кредитора до боржника на суму 3 441 574,68 грн. у попередньому судовому засіданні від 21.11.2013 суд першої інстанції дійшов висновку про їх часткове задоволення з посиланням, зокрема на іпотечний договір №06.16-5/08-ДІ від 03.03.2008.

Постановою Вищого господарського суду від 15.04.2014 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2014 в частині розгляду вимог ПАТ "ВТБ Банк" в особі Відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2013 в частині розгляду вимог ПАТ "ВТБ Банк" в особі Відділення "Дніпропетровська регіональна дирекція" ПАТ "ВТБ Банк" у справі №26/5005/14341/2011 залишено в силі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи інших доказів в підтвердження наявності заборгованості боржника перед ПАТ "ВТБ Банк", колегія суддів вважає, що скасування постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Новомосковського міськрайонного суду від 06.09.2010 та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.12.2010 у справі № 2-690/10 не є новововиявленою обставиною, в розумінні положень п.3 ч.2 ст.320 ГПК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 у справі №26/5005/14341/2011 - відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 у справі №26/5005/14341/2011 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Ухвала складена у повному обсязі 14.11.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

Т.А.Верхогляд