ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Справа№ 910/3192/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Соловйова О.В.

відповідача - Кравченко О.К.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор"

на рішення Господарського суду м. Києва від 05.06.2018 р. (повне рішення складено 12.06.2018 р.)

у справі № 910/3192/18 (суддя - Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" звернулося з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України № 127-26/06-62 від 02.01.2018 р. "Про залишення заяви без розгляду" та зобов'язання розглянути заяву про перегляд рішення Антимонопольного комітету України № 639-р від 23.12.2014 р. у справі № 127-26.4/104/14.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що подана ним до Антимонопольного комітету України заява про перегляд рішення повністю відповідала вимогам ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", тоді як відповідачем при прийнятті рішення № 127-26/06-62 від 02.01.2018 р. було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, та його висновки не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є підставою для визнання недійсним такого рішення.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.06.2018 р. у справі № 910/3192/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що при винесенні Антимонопольним комітетом України рішення № 127-26/06-62 від 02.01.2018 р. "Про залишення заяви без розгляду" останнім не було враховано ступінь вини позивача, як один з критеріїв під час визначення розміру штрафу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що подана позивачем заява № 28 від 29.11.2017 р. не відповідала вимогам ст. 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відтак не підлягала прийняттю до розгляду.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 26.07.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" передано на розгляд колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Тищенко О.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" залишено без руху.

Від скаржника 21.08.2018 р. надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/2876/18 від 11.09.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3192/18.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 11.09.2018 р. справу № 910/3192/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Куксов В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3192/18, призначено її до розгляду на 04.10.2018 р. та встановлено учасникам справи строки для подання клопотань, відзиву на апеляційну скаргу, а також відповіді на відзив.

Від Антимонопольного комітету України до суду 01.10.2018 р. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Разом з цим суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 р. справу № 910/3192/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" у справі № 910/3192/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 р. справу № 910/3192/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 14.11.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/63/18 від 13.11.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3192/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/3192/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2018 р. справу № 910/3192/18 було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

23.12.2014 р. Антимонопольним комітетом України було прийнято рішення № 639-р "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 127-26.4/104/14 (далі - рішення).

Вказаним рішенням було:

- визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" у вигляді використання без дозволу (згоди) ТОВ "Інтерфлот" оформлення етикетки рибних консервів "Сардина атлантична натуральна з добавленням олії", яке є схожим з оформленням етикетки рибних консервів "Сардини натуральні з добавленням олії", яке раніше почало використовувати у господарській діяльності ТОВ "Інтерфлот", що може призвести до змішування діяльності ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з діяльністю ТОВ "Інтерфлот", порушенням, передбаченим статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції";

- за порушення, вказане у пункті 1 рішення, накладено на ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" штраф у розмірі 400 000,00 грн;

- зобов`язано ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" припинити використання у господарській діяльності оформлення етикетки рибних консервів "Сардина атлантична натуральна з добавленням олії", яке є схожим з оформленням етикетки рибних консервів "Сардини натуральні з добавленням олії", яке раніше почало використовувати ТОВ "Інтерфлот".

Рішення № 639-р від 23.12.2014 р. вже було предметом перегляду на відповідність вимогам чинного законодавства України.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/4172/15-г, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" до Антимонопольного комітету України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Інтерфлот", було визнано недійсним рішення № 639-р "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 127-26.4/104/14.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 р. було залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/4172/15-г.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2017 р. у справі № 910/4172/15-г від 09.11.2017 р. рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 р. у справі № 910/4172/15-г скасовано в частині задоволення позовних вимог Товариства стосовно визнання недійсними пунктів 1, 2 резолютивної частини рішення № 639-р, а також у частині стягнення судового збору, у задоволенні позову в цій частині відмовлено, у решті рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі № 910/4172/15-г залишено без змін.

Отже, наведеною постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 у справі № 910/4172/15-г залишені без змін в частині визнання недійсним пункту 3 резолютивної частини рішення № 639-р.

Такий висновок Вищого господарського суду України обґрунтовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" є власником чинного свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 189934, яке надає йому виключні права на використання цього знаку, і таке використання має місце в даному випадку (на етикетку рибних консервів нанесено знак для товарів і послуг, належний ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор").

В той же час, рішення Антимонопольного комітету України № 639-р у частині пунктів 1, 2 резолютивної частини цього рішення Вищий господарський суду України визнав законним та обґрунтованим.

10.11.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" було сплачено штраф у розмірі 400000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 10430 від 10.11.2017 р.

29.11.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою № 28 про перегляд рішення Антимонопольного комітету України № 639-р від 23.12.2014 р., в якій просив змінити рішення № 639-р Антимонопольного комітету України № 639-р. від 23.12.2014 р. в частині зменшення розміру штрафу з 400000,00 грн до символічного його розміру. В якості додатків до даної заяви позивач додав копію фінансового звіту за дев'ять місяців 2017 року, копії судових рішень у справі № 910/4172/15-г.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач посилався на те, що судовими рішеннями було встановлено беззаперечне право ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" на вільне використання своєї зареєстрованої торговельної марки, що не порушує права інших осіб та відсутність вини ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор".

За результатами аналізу вказаної заяви та доданих до неї документів Антимонопольним комітетом було встановлено, що ТОВ " Рибоконсервний завод "Екватор" не додано відповідних доказів на підтвердження підстав для перегляду рішення Антимонопольного комітету України № 639-р від 23.12.2014 р.

У відповідь, листом № 127-26/09-13461 від 08.12.2017 р., Антимонопольний комітет України залишив без руху заяву позивача та запропоновував останньому у 10-денний строк з дня отримання цього листа надіслати інформацію та підтверджуючі документи, наявність яких саме підстав, передбачених законами України, призвело до прийняття необґрунтованого рішення. При цьому Антимонопольний комітет України зазначив, що відповідь слід надати з посиланням на відповідні норми чинного законодавства, зазначивши назву та реквізити таких нормативних актів.

Листом № 17-2612 від 26.12.2017 р. позивач повідомив відповідачу, що по суті такий лист Антимонопольного комітету України є рішенням суб'єкта владних повноважень про залишення без руху заяви позивача про перегляд спірного рішення Антимонопольного комітету України.

Позивач вважає, що доказами на підтвердження підстав для перегляду спірного рішення є судові акти Господарського суду міста Києва, Київського апеляційного господарського суду, Вищого господарського суду України у справі № 910/4172/15-г, які були долучені до заяви про перегляд рішення № 28 від 29.11.2017 р., з яких вбачається, що позивач мав право використовувати власну етикетку рибних консервів без будь-яких обмежень.

Листом № 127-26/06-62 від 02.01.2018 р. Антимонопольний комітет України залишив без розгляду заяву позивача № 28 від 29.11.2017 р., зазначивши, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" надіслало до Антимонопольного комітету України лист № 17-2612, який не містить інформації та підтверджуючих документів, наявність яких саме підстав, передбачених законами України, призвело до прийняття, на думку позивача, необґрунтованого рішення № 639-р від 23.12.2014 р. у справі № 127-26.4/104/14.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що лист Антимонопольного комітету України від 02.01.2018 р. № 127-26/06-62, на думку позивача, за своєю правовою природою та суттю є рішенням, право на оскарження якого до господарського суду надано приписами статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Так відповідачем при прийнятті спірного рішення було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, та його висновки не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є підставою для визнання цього рішення недійсним.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх законних прав і законних інтересів. Одним із способів захисту є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси, зокрема, суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Як передбачено ст. 4 ГК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України).

Згідно зі ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявам і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію.

Згідно з абз. 1 п. 47 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції заява особи про перегляд рішення (далі - заява про перегляд), прийнятого адміністративною колегією територіального відділення Комітету, подається до відповідного відділення. Заява про перегляд рішень інших органів Комітету подається до Комітету.

Як вбачається з абз. 4 п. 48 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо заявник в установлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд, державний уповноважений або голова територіального відділення Комітету залишають заяву без розгляду, про що письмово повідомляють заявника.

Оскільки акти органів Антимонопольного комітету України, видані в межах їх компетенції за результатами розгляду заяв і справ про захист економічної конкуренції, спрямовані на регулювання окремого виду відносин у суспільстві і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, то вони можуть бути предметом оскарження в судових інстанціях.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначені підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а саме: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, у разі: якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необґрунтованого рішення; невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов'язань, якими було обумовлене рішення органів Антимонопольного комітету України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону; якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб'єктів господарювання, вже не існують; наявності інших підстав, передбачених законами України.

Як передбачено п. 47 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, заява про перегляд подається в письмовій формі й повинна містити вимоги заявника, у тому числі очікувані ним рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначення підстав для перегляду рішення, передбачених частиною першою статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та доказів на їх підтвердження.

Згідно з п. 48 вказаних Правил у разі коли заяву про перегляд подано без додержання вимог, установлених в пункті 47 цих Правил, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету залишають її без руху, про що письмово повідомляють заявника і надають йому строк для усунення недоліків.

Рішенням № 127-26/06-62 Антимонопольний комітет України залишив без розгляду заяву позивача від 29.11.2017 р. № 28 на підставі пункту 48 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки заява позивача не відповідала вимогам статті 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 47 наведених Правил.

В обґрунтування такого висновку відповідач зазначив, що позивач надіслав до Антимонопольного комітету України лист, який не містить інформацію та підтверджуючі документи, наявність яких саме підстав, передбачених законами України, призвело до прийняття необгрунтованого на його думку рішення № 639-р від 23.12.2014 р.

Вбачається, що рішенням Антимонопольного комітету України № 639-р було визнано дії ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» такими, що порушують ст. 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", а саме: використання без дозволу (згоди) ТОВ "Інтерфлот" оформлення етикетки рибних консервів "Сардина атлантична натуральна з добавленням олії", яка є схожою з оформленням етикетки рибних консервів "Сардини натуральні з добавленням олії", що може призвести до змішування діяльності Товариства з діяльністю ТОВ "Інтерфлот". За вказане порушення на позивача було накладено штраф у розмірі 400000,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2017 р. у справі № 910/4172/15-г було скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 р. у справі № 910/4172/15-г в частині визнання недійсними пунктів 1, 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 639-р від 23.12.2014 р.

Тобто, Вищий господарський суд України у справі № 910/4172/15-г підтвердив правомірність винесення Антимонопольний комітетом України рішення № 639-р від 23.12.2014 р. в частині визнання вчинення ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання недійсним рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України № 127-26/06-62 від 02.01.2018 р. "Про залишення заяви без розгляду" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов'язання розглянути заяву про перегляд рішення Антимонопольного комітету України № 639-р від 23.12.2014 р. у справі № 127-26.4/104/14 також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вимоги про визнання недійсним вказаного рішення.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 05.06.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.06.2018 р. у справі № 910/3192/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор".

4. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 05.06.2018 р. у справі № 910/3192/18.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.11.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай