ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Справа№ 910/20156/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання: Сотнікової І.О.,

у присутності представників сторін:

від ініціюючого кредитора: Бойко В.А. - довіреність № 57 від 22.01.18

Герелес Л.В. - довіреність № 4917 від 14.12.15

ліквідатор, арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. - свідоцтво №871 від 23.04.13

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року

у справі № 910/20156/14 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-

металургійна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Метал-

Столиця»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у справі №910/20156/14, серед іншого, відмовлено повністю у задоволенні клопотання ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» про заміну ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням доповнень до неї, просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у даній справі в зазначеній частині та прийняти нове рішення, яким припинити повноваження ліквідатора банкрута ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» Гапоненка Р.І., замінити ліквідатора банкрута Гапоненка Р.І. на ліквідатора Пономарьова В.А. та зобов'язати Гапоненка Р.І. передати всі матеріали, що в нього знаходяться по справі № 910/20156/14, новопризначеному ліквідатору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у справі №910/20156/14, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 08.11.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 року для розгляду справи № 910/20156/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 910/20156/14 за апеляційною скаргою ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року.

Представники скаржника в судовому засіданні 08.11.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у даній справі в зазначеній частині та прийняти нове рішення, яким припинити повноваження ліквідатора банкрута ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» Гапоненка Р.І., замінити ліквідатора банкрута Гапоненка Р.І. на ліквідатора Пономарьова В.А.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року - без змін.

08.11.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року в частині відмови у задоволенні клопотання ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» про заміну ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» - скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ініціюючий кредитор звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.10.2014 року порушено провадження у справі.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 09.12.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 35 473 546,42 грн.

Постановою господарського суду міста Києва від 22.01.2015 року визнано боржника банкрутом, введено відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.

31.05.2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 9 320 334,41 грн.

13.06.2016 року до суду першої інстанції від ліквідатора надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у визнанні заставним кредитором боржника на суму 9 320 334, 41 грн., а також затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 27.09.2016 року, ліквідовано банкрута - ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця», як юридичну особу у зв'язку з банкрутством, провадження у справі № 910/20156/14 припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі № 910/20156/14 щодо грошових вимог банку залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року у справі № 910/19563/16 залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року, залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 року, припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою банку на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року про припинення провадження у справі про банкрутство.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року (про розгляд кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк») у справі № 910/20156/14 скасовано, справу № 910/20156/14 передано на новий розгляд грошових вимог ПАТ «Дельта Банк» до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду в зазначеній частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про визнання кредиторський вимог задоволено, визнано ПАТ «Дельта Банк» кредитором боржника на суму 9 320 334,41 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року, за результатами розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року, задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року про припинення провадження у справі № 910/20156/14, ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року про припинення провадження у справі № 910/20156/14 скасовано, справу № 910/20156/14 направлено для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Строк для надання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута для його затвердження продовжувався ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Гапоненку Р.І. ухвалою суду від 22.11.2017 року до 15.02.2018 року та від 16.05.2018 року до 15.08.2018 року.

16.08.2018 року від комітету кредиторів в особі ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» надійшло клопотання про заміну ліквідатора у справі, яке мотивоване тим, що ліквідатор банкрута не виконує вимоги ухвал суду та умисно затягує розгляд справи, а всі дії ліквідатора щодо пошуку майна боржника не спрямовані на виконання вимог ст. ст. 41, 42, 46 Закону про банкрутство.

На підтвердження поданого клопотання заявником надано суду протокол зборів комітету кредиторів, що відбулися 10.08.2018 року, на якому комітетом кредиторів прийнято рішення про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.

За наслідками розгляду вказаних вимог, оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду від 12.09.2018 року відмовлено у задоволенні заявленого клопотання про заміну ліквідатора з підстав його необґрунтованості, оскільки, за висновком суду, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Гапоненко Р.І. здійснює усі необхідні дії з виявлення та розшуку майна та сумлінно виконує обов'язки ліквідатора банкрута відповідно до вимог статтей 41, 42 та 46 Закону про банкрутство.

Доводи ініціюючого кредитора, на які останній посилається в обґрунтування поданої апеляційної скарги на зазначену вище ухвалу місцевого господарського суду, фактично є аналогічними доводам поданого суду першої інстанції клопотання.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали в частині відмови у задоволенні клопотання про заміну ліквідатора, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

Статтею 41 Закону про банкрутство передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатором в ході ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 наведеного Закону, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Стаття 98 Закону про банкрутство надає арбітражному керуючому для здійснення своїх повноважень певний обсяг прав та встановлює перелік обов'язків, зокрема, обов'язок неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний, зокрема: діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство; додержуватися вимог Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 46 Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема, відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Згідно з ч. 1, 4 статті 42 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Тобто, ліквідатор має вжити необхідні заходи з розшуку та реалізації майна банкрута, зокрема і заставного

Таким чином, до обов'язків ліквідатора входить самостійне вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута та здійснення необхідних дій, що створюють можливість наповнення ліквідаційної маси банкрута для повного задоволення вимог кредиторів.

Як було зазначено вище, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року, за результатами розгляду заяви ПАТ «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017 року, задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року про припинення провадження у справі № 910/20156/14, ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року про припинення провадження у справі № 910/20156/14 скасовано, справу № 910/20156/14 направлено для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва на стадію ліквідаційної процедури.

Як встановлено судом апеляційної інстанції у вказаній ухвалі, ліквідатор, будучи обізнаним про наявність майна боржника, яке перебуває в заставі банківської установи згідно чинних договорів застави, будь-які заходи з його виявлення та розшуку не здійснив, дії по поверненню заставного майна в володіння банкрута не вчинив, що є порушенням статті 41, 42 та 46 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону про банкрутство, у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом.

Тобто, переглядаючи в апеляційному порядку поданий на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, судом було встановлено неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків щодо виявлення майнових активів банкрута у повному обсязі, що є самостійною підставою для припинення його повноважень в силу ч. 4 ст. 46 Закону про банкрутство.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 року встановлено ліквідатору Гапоненку Р.І. строк для надання суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута для його затвердження до 12.02.2018 року та зобов'язано ліквідатора у строк до 01.02.2018 року вчинити дії відповідно до ст. ст. 41.42, 46 Закону про банкрутство.

Станом на 07.02.2018 року відповідний звіт ліквідатора суду на затвердження надано не було, як наслідок судом відкладено розгляд справи на 11.04.2018 року, зобов'язавши ліквідатора вдруге вчинити всі дії відповідно до ст. ст. 41.42, 46 Закону про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2018 року ліквідатором банкрута подано суду звіт про виконану роботу за період з 07.02.2018 по 10.04.2018 року, в якому зазначено, що ліквідатором банкрута у вказаний період вчинялися дії для пошуку майна боржника, а саме: направлено запити власникам ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» щодо отримання інформації, документів чи пояснень щодо заставного майна; надіслано повторний запит ПАТ «Дельта Банк» щодо надання інформації, що стосується майна, що є заставою згідно договору застави товарів в обороті № 169-Zk-08; отримано відповідь від ініціюючого кредитора про те, що майно банкрута відсутнє; ліквідатором банкрута направлено заяву про кримінальне правопорушення до Печерського управління поліції ГУНП в місті Києві за фактом відсутності майна у місці де воно повинно знаходитись; надіслано запит про надання інформації до Печерського управління поліції ГУНП в місті Києві щодо стану розгляду заяви про кримінальне правопорушення; отримано відповідь від Печерського управління поліції ГУНП в місті Києві, про те, що на даний час (10.04.2018) запит ліквідатора перебуває на розгляді, відповідь буде надана до 13.04.2018.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року відкладено розгляду справи на 16.05.2018 року та зобов'язано ліквідатора виконати вимоги ухвал суду від 22.11.2017 року та від 07.02.2018 року.

15.05.2018 року, тобто за день до закінчення встановленого судом строку подання на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, ліквідатор звернувся до суду з клопотанням про зобов'язання вчинити дії, яке ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 задоволено; зобов'язано Печерське управління поліції ГУНП в місті Києві розглянути заяву ліквідатора про кримінальне правопорушення від 21.02.2018 № 02-05/1146 та запит про надання інформації від 12.03.2018 № 02-05/1177 та надати ліквідатору банкрута відповіді на них, а також продовжено ліквідатору строк для подання на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута до 15.08.2018 року

17.05.2018 року від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про зобов'язання вчинити дії, яке ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року задоволено; зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» розглянути повторний запит ліквідатора від 15.02.2018 року № 02-05/1136 та надати відповідь на нього.

27.07.2018 року ліквідатором подано суду клопотання про вжиття заходів процесуального примусу щодо Печерського управління поліції ГУНП в місті Києві та ПАТ «Дельта Банк», яке ухвалою суду від 30.07.2018 року призначено до розгляду на 12.09.2018 року, тобто поза межами строку надання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Судом встановлено, що з моменту повернення матеріалів справи на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури (17.10.2017 року) по дату винесення оскаржуваної ували (12.09.2018 року) пройшов майже рік, і ліквідатором, в свою чергу, не надано суду на затвердження звіту та ліквідаційного балансу, обмежившись за весь цей час лише кількома запитами про надання інформації щодо ідентифікації заставного майна.

Однак, колегія суддів вважає, що такі дії ліквідатора в процедурі ліквідації банкрута є недостатніми та поверхневими, оскільки ним не здійснені реальні заходи щодо пошуку, виявлення та повернення майна, яке належало банкруту до порушення справи про банкрутство та, зокрема, перебувало у заставі кредитора.

Судова колегія зазначає, що в ліквідаційній процедурі ліквідатор повинен не обмежуватись лише направленням запитів, а вживати й інших заходів щодо пошуку майна. Тобто, завданням ліквідатора є дійсний та належний пошук майна банкрута, а не лише констатація факту відсутності майна. У разі виявлення фактів незаконного відчуження майна ліквідатор повинен вжити заходів з повернення його до ліквідаційної маси

Ліквідатор особисто зобов'язаний вчинити всі можливі дії щодо з'ясування обсягів активу та пасиву боржника, та пошуку майна боржника, а не перекладати відповідні дії на інших осіб, а саме: здійснити вичерпні заходи щодо встановлення наявності чи відсутності вини засновників боржника, вини керівника боржника, які мають право давати обов'язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, у доведенні боржника до банкрутства.

В той же час, з аналізу дій ліквідатора у їх сукупності вбачається лише формальне подання запитів, заяв та клопотань, а також повторне їх подання, які спрямовані не на реальний пошук майна, а на затягування розгляду справи з метою нарахування відповідної грошової винагороди.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься звіт ліквідатора про виконану роботу за період з 07.02.2018 по 10.04.2018 року, який було схвалено комітетом кредиторів, разом з тим, всупереч ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство, доказів звітування перед комітетом кредиторів починаючи з 10.04.2018 року по дату винесення оскаржуваної ухвали ліквідатором не надано, що також свідчить про неналежне виконання останнім своїх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2018 року було проведено збори комітету кредиторів, на яких прийнято рішення вважати незадовільною роботу ліквідатора щодо вчинення необхідних дій відповідно до вимог Закону про банкрутство, надання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на затвердження, усунути арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. від виконання обов'язків ліквідатора у справі №910/20156/14 та звернутись до суду із заявою про заміну ліквідатора банкрута.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 11 ст. 41 Зазначеного закону дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч. 12 ст. 41 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора);

Відтак, встановивши в апеляційному порядку невчинення ліквідатором всіх залежних від нього дій щодо пошуку та виявлення майна банкрута, в тому числі і заставного, а також покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків щодо щомісячного звітування перед комітетом кредиторів та подання на затвердження звіту ліквідатора за наслідками проведення ліквідаційної процедури після завершення усіх розрахунків з кредиторами, враховуючи рішення комітету кредиторів про визнання роботи арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. незадовільною та усунення його від здійснення повноважень ліквідатора банкрута, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання комітету кредиторів щодо усунення арбітражного керуючого Гапоненка Р.І. від виконання обов'язків ліквідатора ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія».

Водночас, відповідне клопотання комітету кредиторів в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Пономарьова В.А. судом апеляційної інстанції залишається без задоволення, оскільки вказана кандидатура не розглядалась на засіданні комітету кредиторів 08.08.2018 року та щодо неї не було прийнято відповідного рішення, до того ж, дослідивши подану останнім заяву про участь у справі про банкрутство у якості ліквідатора банкрута, судом встановлено, що термін дії наданого арбітражним керуючим Пономарьовим В.А. договору страхування відповідальності арбітражного керуючого від 06.09.2017 року № СО-17-0043-231 сплив 05.09.2018 року. В свою чергу, доказів продовження строку дії відповідного договору на дату винесення оскаржуваної ухвали так і під час розгляду справи в апеляційній інстанції суду не надано.

За вказаних обставин, до призначення в установленому Законом порядку судом першої інстанції нового ліквідатора, колегія суддів вбачає за можливе покласти виконання обов'язків ліквідатора банкрута на арбітражного керуючого Гапоненка Р.І.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у даній справі про відмову у задоволенні клопотання ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» про заміну ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» є такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому наявні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали в цій частині.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у справі №910/20156/14 задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.09.2018 року у справі №910/20156/14 в частині відмови у задоволенні клопотання ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» про заміну ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» скасувати.

3. Прийняти в скасованій частині нове рішення, яким клопотання комітету кредитів ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» задовольнити частково.

4. Припинити повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Метал-Столиця» арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича.

5. Покласти виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Торговий дім «Метал-Столиця» на арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича до призначення господарським судом міста Києва нового ліквідатора в порядку, передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

7. Справу №910/20156/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 15.11.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

М.Л. Доманська