ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р. Справа№ 910/2805/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №509 від 16.08.2018 (вх. №09.1-04.1/408/18 від 18.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» та апеляційну скаргу №2018/08/28-г/32 від 28.08.2018 (вх. №09.1-04.1/411/18 від 18.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018

у справі №910/2805/18 (суддя - Ковтун С.А.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО»

про стягнення 741 806,10 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл»

про стягнення 911 013,84 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом - Ізмайлов Д.Л., довіреність № 313 від 16.08.2018

від відповідача за первісним позовом - Марків Н.В., ордер серія КВ №302542 від 28.08.2018

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» про стягнення 741 806,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ЮСТКО» здійснив поставку сільськогосподарської техніки - комбайну з порушенням строків, визначених договором купівлі-продажу № 03-1610-01 від 10.10.2016, тому позивачем за первісним позовом на підставі п. 4.6 договору нараховано штраф в сумі 315 662,40 грн та згідно п. 4.1 договору 426 143,70 грн неустойки.

В квітні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» подало зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» про стягнення 911 013,84 грн.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що в порушення умов договору ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» не здійснило повної оплати вартості отриманого товару - сільськогосподарської техніки, комбайну, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість сумі 21 606 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України та п. 6.2 договору ТОВ «ЮСТКО» нараховано за період з 23.04.2017 по 23.04.2018 пеню в сумі 885 637,74 грн, за період з 01.03.2017 по 23.04.2018 інфляційні втрати в сумі 3 026,02 грн та річні - 744,08 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 (повний текст рішення складено 08.08.2018) у задоволені первісного позову у справі №910/2805/18 відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» 21 606,00 грн заборгованості по оплаті вартості комбайну, 2 160,00 грн пені, 3 026,02 грн інфляційних втрат, 744,08 грн 3% річних та 4 668,64 грн в повернення судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 693 ЦК України та ст. 232 ГК України, а також встановленням обставин неналежного виконання позивачем за первісним позовом зобов'язань в частині повної оплати вартості поставленого товару та правомірного зупинення, у зв'язку з цим, відповідачем за первісним позовом виконання свого обов'язку із поставки згідно умов договору, дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову та обґрунтованість вимог зустрічної позовної заяви. На підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України судом зменшено розмір пені за зустрічним позовом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач (за первісним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», 17.08.2018 подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №509 від 16.08.2018, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі №910/2805/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення про задоволення первісного позову у повному обсязі, у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт зазначає, що відсутність будь-яких претензій відповідача за первісним позовом щодо повної оплати вартості товару, прийняття коштів без зауважень по другому рахунку, підписання акту приймання-передачі із зменшеною ціною та видача на цю суму видаткової накладної свідчить про те, що сторони змінили вартість переданого покупцю товару. Щодо порушень норм процесуального права апелянт посилається на неповне дослідження усіх доказів у справі, зокрема, стверджує що судом першої інстанції не надано юридичної оцінки рахунку на оплату, оскільки він був виписаний відповідачем на меншу суму вартості товару, що, на переконання сторони, свідчить про погодження іншої ціни товару.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Отрюх Б.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі №910/2805/18.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО», 28.08.2018 подав до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу №2018/08/28-г/32 від 28.08.2018, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі №910/2805/18 скасувати частково в частині зменшення розміру пені за зустрічним позовом, ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову в цій частині повністю та стягнути пеню у розмірі 285 866,55 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що викладені в оскаржуваному рішення висновки суду про зменшення пені є необґрунтованими та безпідставними. Так, зокрема, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було наведено які саме обставини стали підставою для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК Укрїни.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Отрюх Б.В. відкрито апеляційне провадження у справі №910/2805/18 за апеляційною скаргою ТОВ «ЮСТКО» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі №910/2805/18. Встановлено учасникам справи строк для подання відзивів протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Розгляд справи призначено на 22.10.2018.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 справу №910/2805/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно Витягів з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 справа № 910/2805/18 разом з апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 справу №910/2805/18 прийнято до провадження визначеним складом суду, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл», розгляд справи призначено на 07.11.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО», розгляд справи за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» призначено до спільного розгляду в одному апеляційному провадженні на 07.11.2018.

Представник позивача за первісним позовом вимоги своєї апеляційної скарги підтримав та просив оскаржуване рішення скасувати повністю, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову і відмову в задоволенні зустрічного позову. Проти задоволення апеляційної скарги відповідача за первісним позовом заперечив.

Представник відповідача за первісним позовом вимоги своєї апеляційної скарги підтримав та просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, в іншій частині - залишити без змін. А також просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача за первісним позовом.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в межах викладених скаржниками доводів та вимог, виходячи з наступного.

10.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (покупець за договором, позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» (продавець за договором, відповідач за первісним позовом) укладено договір купівлі-продажу № 03-1610-01 (далі - Договір), згідно п. 1. 1 якого продавець прийняв на себе зобов'язання передати, а покупець - прийняти у власність та сплатити сільськогосподарську техніку - комбайн з усіма приладами і устаткуваннями, а також супровідну документацію, що йдуть у комплекті, згідно з Специфікацією, які є невід'ємною частиною цього Договору.

У відповідності до Специфікації до договору купівлі-продажу № 03-1610-01 від 10.10.2016 сторонами було погоджено найменування та опис товару - комбайн зернозбиральний НЕGЕ 180, 2000 року випуску, що був у використанні; жниварка кукурудзяна двох рядкова та жниварка зернова (а.с. 27 том І).

У Розділі 2 Договору «Ціна та вартість» сторони погодили, що вартість комбайну складає еквівалент 110 000,00 Євро, що в гривнях складає 3 178 230,00 грн у тому числі ПДВ 20% 529 705,00 грн за середнім курсом продажу Євро на українському міжбанківському ринку на день, що передує даті укладення, нього Договору. Вартість доставки, інші витрати по ввезенню комбайну в Україну, його розмитненню і оформленню на території України на ім'я продавця, включено у вартість комбайну (п. 2.1. Договору; а.с.25-26 том І).

Згідно з Розділом 3 Договору «Строки та умови оплати» покупець сплачує продавцеві еквівалент 50 000,00 Євро, що є в гривні 1 444 650,00 грн у тому числі - ПДВ 20% - 240 775,00 грн за середнім курсом продажу Євро на українському міжбанківському валютному ринку на день, що передує даті укладення даного Договору, протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання сторонами даного Договору (п. 3.1. Договору);

Покупець сплачує продавцеві еквівалент 60 000,00 Євро, що є в гривні 1 733 580,00 грн у тому числі - ПДВ 20% - 240 775,00 грн за середнім курсом продажу Євро на українському міжбанківському валютному ринку на день, що передує даті укладення даного Договору, до 28 лютого 2017 року, та до передання (відвантаження) комбайна (п. 3.2. Договору).

У пункті 3.3 Договору сторони узгодили, що у разі якщо інше не застережене цим Договором або не узгоджено сторонами у додатковій угоді до цього Договору, розрахунок проводиться у строки, в порядку та на умовах визначених цим Договором шляхом перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку покупця на розрахунковий рахунок продавця.

Місцем поставки комбайна покупцеві є: Кіровоградська область, Петрівський район, село Ганнівка (господарство ТОВ «Агрофірма П'ятихатська») (п. 4.2 Договору)

У пункті 9.3 Договору сторони погодили, що додаткові угоди та додатки до цього Договору є невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Позивач за первісним позовом, згідно наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку, здійснив оплату товару, наступними платежами: 11.10.2016 перераховано на рахунок відповідача за первісним позовом 1 444 650,00 грн (призначення платежу: оплата за комбайн по рахунку №1001 від 10.10.2016) та 12.04.2017 - 1 711 974,00 грн (призначення платежу: оплата за комбайн по рахунку №405 від 12.04.2017) (а.с. 28-29 том І).

На виконання умов договору продавцем (відповідачем за первісним позовом) передано покупцю (позивачу за первісним позовом) комбайн зернозбиральний НЕGЕ 180, у комплекті з жаткою кукурудзяною та жаткою зерновою, що зафіксовано в акті приймання-передачі товару від 13.10.2017 (а.с. 31 том І). Крім того, зі змісту вказаного акту вбачається, що сторонами визначено загальну ціну комбайну в розмірі 3 156 624,00 грн.

Також відповідачем за первісним позовом видано видаткову накладну № Т-1003 від 13.10.2017 на суму 3 156 624,00 грн (а.с. 30 том І).

Предметом первісного позову є вимога ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» про стягнення з відповідача за первісним позовом на підставі п. п. 4.6, 6.3 Договору штрафних санкцій, нарахованих у зв'язку із простроченням строків поставки ТОВ «ЮСТКО» товару.

Предметом зустрічного позову є вимога ТОВ «ЮСТКО» про стягнення з ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» основного боргу, нарахованих згідно п. 6.2 Договору штрафних санкцій та згідно ст. 625 ЦК України річних, інфляційних

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Дослідивши зміст договору № 03-1610-01 від 10.10.2016, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (позивач за первісним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» (відповідач за нерівним позовом), колегія суддів дійшла висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, тобто таким, що містить елементи різних типів договорів, зокрема, про купівлі-продаж та поставку.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 693 ЦК України унормовано, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк сторонами не встановлено - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Так, зі змісту умов договору, зокрема, п. 3.1, п. 3.2 вбачається, що сторонами узгоджено порядок оплати товару - частинами: перший платіж в сумі 1 444 650,00 грн протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання сторонами даного Договору та другий платіж в сумі 1 733 580,00 грн до 28 лютого 2017 року. Загальна вартість товару, що придбавається покупцем, згідно умов договору становить 3 178 230,00 грн.

При цьому, згідно з п. 4.1 Договору, поставка комбайну від продавця до покупця за цим Договором здійснюється у строк до 30 травня 2017 року, але за умови виконання покупцем умови щодо оплати у відповідності до умов даного Договору.

Таким чином, сторонами правочину чітко було визначено, що виконання продавцем обов'язку щодо поставки товару у строк до 30 травня 2017 року поставлено в залежність від належного виконання покупцем свого обов'язку з повної оплати вартості комбайну, що узгоджується з приписами ст. 538 ЦК України.

Натомість, позивач за первісним позовом, наполягаючи на задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій у зв'язку із простроченням виконанням продавцем умов договору в частині строків поставки товару, вказує на те, що ним було повністю оплачено вартість комбайну, оскільки згідно Акту приймання-передачі товару від 13.10.2017 сторонами було змінено ціну договору, а саме визначено її в сумі 3 156 624,00 грн. На зміну ціни договору, за аргументами позивача за первісним позовом, також вказує надана відповідачем за первісним позовом видаткова накладна Т-1003 від 13.10.2017 та рахунок на оплату № 405 від 12.04.2017.

Вказані доводи відхиляються судовою колегією як необґрунтовані, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов,- за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 628 ЦК України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У пункті 2.2. Договору сторони погодили, що ціна в гривні є остаточною та зміні не підлягає.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторонами, в порядку приписів ст. 628 ЦК України, було узгоджено на власний розсуд умову правочину про незмінність ціни товару, судова колегія вважає, що викладені в апеляційній скарзі ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» доводи щодо відсутності зі сторони продавця будь-яких претензій у зв'язку з неповною оплатою товару не можуть бути підставою для висновку про належне виконання позивачем за первісним позовом договору з такої оплати. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність будь-яких вимог продавця, пред'явлених в порядку досудового врегулювання спору, не позбавляє ТОВ «ЮСТКО» права звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення основної заборгованості за договором.

Місцевий господарський суд, вирішуючи спір у даній справі, підставно зауважив, що видаткова накладна, акт приймання-передачі товару є бухгалтерськими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та не можуть змінювати умови договору, зокрема, в частині цини, яка, серед іншого, є остаточною згідно п. 2.2 Договору.

Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до норм чинного цивільного законодавства, договір як підстава для виникнення цивільних прав та обов'язків є обов'язковим для виконання сторонами, які, за загальним правилом, не мають права змінити умови відповідного зобов'язання в односторонньому порядку, а повинні виконувати його належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Наявність обставин вчинення відповідачем за первісним позовом дій з підписання акту приймання-передачі зі зниженою вартістю товару та надання ним видаткової накладної на вказану суму не можуть бути підставою для звільнення ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» від обов'язку оплатити ціну комбайну, погоджену сторонами в договорі та специфікації.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», на виконання умов договору, сплачено ТОВ «ЮСТКО» 3 156 624,00 грн, тоді як, в п. 2.1 договору сторонами визначено ціну комбайну в сумі 3 178 230,00 грн. Тобто різниця між сплаченою покупцем сумою та вартістю товару, як вірно встановлено місцевим господарським судом, становить 21 606,00 грн. Доказів укладення додаткових угод в порядку умов п. 3.3, п. 9.3 Договору щодо зміни умов п. 2.2 Договору та, відповідно, такої істотної умови договору як ціна, сторонами не надано.

Таким чином, покупець, в порушення умов договору, розрахувався за поставлений товар частково. Претензій щодо кількості, якості чи комплектності товару, переданого за актом приймання-передачі від 13.10.2017, позивачем за первісним позовом не заявлялось.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією зі сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів щодо повної оплати вартості комбайну, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем за первісним позовом у відповідності до приписів ч. 3 ст. 538 ЦК України та п. 4.1 Договору правомірно було зупинено виконання свого обов'язку з поставки товару, а тому доводи апеляційної скарги ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» в частині прострочення виконання продавцем своїх зобов'язань та невірного застосування Господарським судом міста Києва норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи. Обставини відсутності порушення відповідачем за первісним позовом своїх зобов'язань виключають можливість застосування до нього штрафних санкцій, які є предметом первісного позову.

Водночас, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що звертаючись з первісним позовом ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» невірно визначено зміст п. 4.6 Договору, на підставі якої було заявлено частину позовних вимог.

Так, згідно названого пункту договору продавець зобов'язується передати покупцю знятий із державного обліку та реєстрації комбайн з пакетом документів згідно з вимогами законодавства України, необхідних для державної реєстрації комбайну на покупця станом на дату поставки комбайну. В разі порушення продавцем умов цього пункту покупець має право відмовитися від приймання комбайну, а продавець зобов'язаний протягом 10-ти днів повернути покупцю отриману за комбайн оплату до отримання усього необхідного пакету документів згідно чинного законодавства України. За порушення продавцем цього пункту договору більше ніж на 30 днів, він сплачує покупцю штраф в розмірі 10% від вартості комбайну.

Тобто вказаною умовою договору сторони передбачили відповідальність продавця за неналежне виконання зобов'язання щодо передачі комбайна з необхідним пакетом документів. Водночас, ні позовна заява ТОВ «Агроскоп Інтернешнл», ані апеляційна скарга товариства не містить жодного обґрунтування порушення відповідачем за первісним позовом зобов'язань саме з надання необхідних супроводжуючих документів на комбайн. Крім того, як встановлено судовою колегією, акт приймання-передачі від 13.10.2017 також не містить будь-яких зауважень від покупця в цій частині. Більше того, у відповідності до п. 3, названого акту покупець претензій по комплектності товару не має.

Приймаючи до уваги те, що позивачем за первісним позовом жодними належними і допустимими доказами в контексті приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено, факту передачі комбайну за відсутності необхідного пакету документів, судова колегія вважає, що позовна вимога про стягнення з ТОВ «ЮСТКО» штрафу згідно п. 4.6 Договору в сумі 315 662,40 грн є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні первісного позову.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується ч. 1 ст. 193 ГК України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів повної оплати вартості поставлено товару за ціною, узгодженою сторонами в договорі, а позивачем за первісним позовом даний факт не заперечується, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення зустрічного позову в частині стягнення основаної заборгованості в сумі 21 606,00 грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Оскільки позивач за первісним позовом обов'язку з повної оплати вартості отриманого товару належним чином не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому його дії є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

За приписами ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В п. 6.2 Договору сторонами узгоджено, що за порушення строків оплати комбайна, згідно з п. 3.2 цього Договору, покупець зобов'язаний сплатити продавцю неустойку у розмірі 0,1% від загальної ціни комбайна за кожен день затримки розрахунку.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Задовольняючи частково зустрічний позов, місцевий господарський суд з урахуванням меж позовних вимог, встановив, що розмір пені становить 285866,55 грн. При цьому, з посиланням на приписи ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив розмір неустойки до 2 160,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні принципи наведено у ст. 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що виходячи із змісту вищенаведених норм, при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, підлягає оцінці те чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з'ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Проте, зменшуючи розмір пені, місцевий господарський суд не перевірив наявності усієї сукупності істотних умов, необхідних для застосування приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України, а тому доводи апеляційної скарги ТОВ «ЮСТКО» в цій частині є обґрунтовані та приймаються судовою колегію.

Водночас, у відповідності до ст. 616 ЦК України у разі якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Беручи до уваги те, що невиконання позивачем за первісним позовом обов'язку з оплати повної вартості товару мало місце внаслідок вчинення відповідачем за первісним позовом дій з підписання акту приймання-передачі за зменшеною ціною товару та видачу видаткової накладної на вказану суму, а також з огляду на відсутність обставин вжиття кредитором заходів щодо отримання несплаченої боржником решти суми, судова колегія встановила наявність підстав для зменшення розміру заявленої в зустрічному позові пені до 2 160,00 грн. Відтак резолютивна частина рішення місцевого господарського суду про стягнення пені в сумі 2 160,00 грн є вірною.

Позовні вимоги зустрічного позову про стягнення інфляційних і річних з огляду на приписи ч. 1 ст. 269 ГПК України не є предметом дослідження в суді апеляційної інстанції, оскільки вимоги щодо вірності прийняття оскаржуваного рішення в цій частині жодним із апелянтів не порушувалось.

Оскільки резолютивна частина оскаржуваного рішення є правильною, хоча відповідні висновки місцевого господарського суду в частині зменшення розміру пені й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення, судова колегія встановила, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 підлягає залишенню без змін.

Твердження апелянта - позивача за первісним позовом щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального закону в частині неналежної оцінки рахунку на оплату не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в контексті приписів ч. 2 ст. 277 ГПК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮСТКО» підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на кожного із апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2805/18 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСТКО" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2805/18 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2018 у справі № 910/2805/18 залишити без змін.

4. Справу № 910/2805/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 12.11.2018