ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 912/408/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

представник позивача - Полтавець П.Ю., довіреність № 19/3-02/423 від 28.12.2017,

відповідач - Приватне підприємство "Еллада"

представник відповідача - ліквідатор Холостий О.І.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Креатив"

представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області

від 29.05.2018

у складі судді: Тимошевської В.В.,

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 30.07.2018

у складі колегії суддів: Чередко А.Є. - головуючий, Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Приватного підприємства "Еллада"

про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості у сумі 6 405 757 доларів США,

звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у сумі 132 096 доларів США,

визнання права власності,

передання в управління предмету іпотеки,

надання права отримання документів для управління та укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Еллада" (далі - ПП "Еллада") про звернення стягнення на предмет застави згідно з договором застави рухомого та нерухомого майна від 22.12.2010 № 24, в рахунок часткового погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Креатив" (далі - ПрАТ "Креатив") перед ПАТ "Державний ощадний банк України" за договором кредитної лінії від 09.10.2009 № 10 за основною сумою кредиту в розмірі 6 405 757 доларів США, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у сумі 132 096 доларів США, визнання права власності, передання в управління предмету іпотеки, надання права отримання документів для управління та укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2016 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 912/408/16, призначено до судового розгляду на 09.03.2016.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 у справі № 912/408/16 (суддя - Тимошевська В.В.) клопотання ПП "Еллада" № 77-10 від 20.04.2018 про закриття провадження у справі № 912/408/16 задоволено; провадження у справі № 912/408/16 закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 (головуючий суддя - Чередко А.Є., суддя - Верхогляд Т.А., суддя - Парусніков Ю.Б.) апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 у справі № 912/408/16 - залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 у справі № 912/408/16 залишено без змін.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що включення до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ПП "Еллада" № 910/23852/16 грошових вимог позивача - ПАТ "Державний ощадний банк", які є предметом розгляду у цій справі, наявність імперативної норми, встановленої ч. 4 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство), дає підстави для закриття провадження у справі у відповідності до ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). При цьому, суди попередніх інстанцій вказали на те, що вирішення даної справи по суті спору в позовному провадженні суперечить ч. 15 ст. 16, ч. 6 ст. 19 Закону про банкрутство.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16, ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 17, 19 Закону про банкрутство, ст. ст. 175, 231 ГПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 912/408/16 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 03.09.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 13.09.2018 прийнято справу № 912/408/16 господарського суду Кіровоградської області до провадження. Відкрито касаційне провадження у справі № 912/408/16 господарського суду Кіровоградської області за касаційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" відбудеться 23.10.2018. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 09.10.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

В подальшому, у зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 912/408/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Жукова С.В. від 22.10.2018 прийнято справу № 912/408/16 господарського суду Кіровоградської області за касаційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 до провадження. Ухвалено розглянути касаційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 у судовому засіданні 23.10.2018. Доведено до відома учасників справи, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Ліквідатором ПП "Еллада" подано відзив на касаційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України", в якому вказує на її безпідставність і необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 - без змін.

В судове засідання 23.10.2018 з'явилися представник ПАТ "Державний ощадний банк України" та ліквідатор ПП "Еллада", які надали пояснення у справі.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників справи.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників учасників справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Пунктом 9 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Виходячи з вимог ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно з ч. 15 ст. 16 Закону про банкрутство з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Ч. 6 ст. 19 Закону про банкрутство також передбачено, що задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2018 на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшло клопотання відповідача ПП "Еллада" № 77-10 від 20.04.2018 про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України обґрунтоване тим, що позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України", які є предметом спору у даній справі, включенні до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ПП "Еллада" та визнані в повному обсязі ухвалою господарського суду м. Києва від 14.06.2017 у справі № 910/23852/16.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.01.2017 господарським судом м. Києва порушено провадження у справі № 910/23852/16 про визнання ПП "Еллада" банкрутом.

07.02.2017 ПАТ "Державний ощадний банк України", як заставний кредитор, звернувся із заявою з грошовими вимогами до боржника в межах провадження у справі № 910/23852/16 про банкрутство ПП "Еллада".

При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій, у справі про банкрутство ПП "Еллада" вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" обґрунтовані, зокрема, наявністю зобов'язань ПП "Еллада" за Іпотечним Договором № 31 від 22.12.2010 та за Договором застави рухомого та нерухомого майна № 24 від 22.12.2010.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою від 29.06.2017, яка набрала законної сили, господарський суд м. Києва розглянув вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України", визнав їх в повному обсязі та включив їх до реєстру вимог кредиторів, в тому числі вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України", які забезпечено за Іпотечним Договором № 31 від 22.12.2010 та за Договором застави рухомого та нерухомого майна № 24 від 22.12.2010.

Постановою господарського суду м. Києва від 30.01.2018 у справі № 910/23852/16 ПП "Еллада" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором підприємства - Холостого О.І.

Встановивши вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про обґрунтованість заявленого відповідачем клопотання та необхідність закриття провадження у справі.

При цьому, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає помилковим посилання судів попередніх інстанцій на положення ст. 17 Закону про банкрутство, що регулює розгляд позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника.

Водночас, судами вірно застосовано норми ч. 15 ст. 16, ч. 6 ст. 19 Закону про банкрутство та зазначено, що з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з вказаних норм чинного законодавства та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає законними та обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо необхідності закриття провадження у справі № 912/408/16.

Поряд з цим, доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" та залишення ухвали господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 без змін.

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 у справі № 912/408/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Жуков