СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа № 905/3308/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

за участю секретаря судового засідання Казакової О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 17 від 29.01.2018)

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 86 від 26.12.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область (вх. № 524 Д/3 від 24.10.2018) на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі № 905/3308/16 (суддя Сковородіна О.М.; повний текст рішення складено та підписано 23.08.2018)

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 88551,58 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року Державне підприємство «Енергоринок», м. Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 88 551,58 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 07.02.2017 позовну вимогу Державного підприємства «Енергоринок» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» м. Краматорськ, Донецька область про стягнення 88551,58 грн. штрафу залишено без задоволення (суддя Шилова О.М.). Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2018, рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі №905/3308/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі № 905/3308/16 позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок» м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м.Краматорськ, Донецька область про стягнення штрафу у сумі 88551,58 грн. задоволені частково в сумі 44275,79 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область на користь Державного підприємства «Енергоринок» 44275,79 грн. штрафу, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 1450,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» м. Краматорськ, Донецька область звернулось із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі №905/3308/16, яка надійшла на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати зазначене рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідач просить покласти на позивача.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №905/3308/16 по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» м.Краматорськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018. Учасникам справи запропоновано до 08.10.18 включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України. Встановлено учасникам справи строк до 08.10.18 включно для подання до Донецького апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов'язані з розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» м.Краматорськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 15.08.2018 з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи.

Поряд із цим, на підставі Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 № 454/2017 ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з підпункту 8 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

У відповідності до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в газеті «Голос України» (№ 185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частинами пятою та сьомою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 «Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційних господарських судів» відділом документального забезпечення та контролю здійснено передачу судової справи № 905/3308/16, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, за відповідним актом до Східного апеляційного господарського суду.

09.10.2018 Східним апеляційним господарським судом від позивача у даній справі одержано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 26), в якому Державне підприємство «Енергоринок» вважає апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки наведені в ній доводи жодним чином не спростовують доводів оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2018 для здійснення апеляційного розгляду справи № 905/3308/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Барбашової С.В., судді Медуниці О.Є., судді Радіонової О.О.

Ухвалою від 25.10.2018 справу № 905/3308/16 прийнято до провадження Східного апеляційного господарського суду та призначено до апеляційного розгляду на 20.11.2018 о 15:30 год.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши у судовому засіданні уповноважених представників позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції по справі, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, зважаючи на нижченаведене.

Згідно з положеннями статей 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, обґрунтовано встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході апеляційного розгляду справи, 20 грудня 2006 року між Державним підприємством «Енергоринок» (далі ДПЕ, позивач), що діяло на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії АБ №220526 від 31.08.2005, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (далі ЕК), що діяло на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом АБ №220904 від 03.08.2006, був укладений Договір купівлі-продажу електроенергії №3743/02 (далі Договір, том 1 аркуші справи 15-28).

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди №10285/02 від 31.12.2013 до Договору правонаступником всіх зобовязань (прав та обовязків) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» за Договором є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (том 1 аркуш справи 31).

Відповідно до пункту 2.1 Договору ДПЕ зобов'язується продавати, а ЕК - купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору сторони визнають свої зобов'язання за Договором між членами Оптового ринку електроенергії України і додатками до нього, що є його невід'ємними частинами, та керуються його положеннями при виконанні цього Договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору плата за передачу електричної енергії, яку ЕК купує у ДПЕ магістральними та міждержавними електричними мережами та плата за диспетчерське управління виробництвом і передачею електричної енергії враховуються ДПЕ при формуванні відповідно до Правил ОРЕ середньозваженої за розрахунковий місяць оптової ринкової ціни на купівлю електроенергії ЕК у ДПЕ.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з Оптового ринку електричної енергії України (ОРЕ), а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК, що розташована на контрольованій території.

За умовою пункту 4.1. Договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з Оптового ринку електричної енергії України (далі ОРЕ), а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК, що розташована на контрольованій території.

Згідно з пунктом 4.15. Договору в разі необхідності ЕК може скоригувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним звязком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1. Договору. Оригінал скоригованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. При цьому розміри оплати за куповану електроенергію у першій і другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії ЕК, наданому до ДПЕ відповідно до п.4.1.1. Договору. Розмір оплати по третій декаді визначається як різниця між скоригованою сумарною за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії та розмірами оплат в перших двох декадах.

Згідно з пунктом 6.1 Договору оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також з інших рахунків ЕК.

Відповідно до пункту 6.2 Договору перерахування коштів ЕК за куплену у ДПЕ електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену ЕК у ДПЕ у цьому місяці з урахуванням умов пунктів 6.4 та 6.5 цього Договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 4683/01 від 30.04.2008 до Договору) встановлено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДПЕ, як оплата ЕК електроенергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40 % на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно з постановою НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного з класів споживачів, крім населення, на територію України. Залежно від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю сторін. У цьому випадку ЕК надає ДПЕ письмове підтвердження своєї структури споживання. У разі здійснення коригування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до пункту 4.15.1 цього Договору.

Відповідно до пункту 6.3.1 Договору в разі, якщо сума оплати, здійсненої ЕК за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до пункту 6.3 суму оплати з урахуванням переплати за попередню(і) декаду(и) розрахункового місяця, ДПЕ надсилає ЕК факсимільним зв'язком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у ДПЕ. ЕК зобов'язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДПЕ впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

Договір укладено на термін з 01.01.2007 до 31.12.2007. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із Сторін не заявила письмово про намір розірвати Договір за один місяць до дати закінчення строку дії Договору (пункт 11.6. Договору).

Договір та Додаткові угоди №4683/01 від 30.04.2008, №10285/02 від 31.12.2013 і №11290/01 від 09.06.2015 до нього підписані представниками обох сторін, скріплені їхніми печатками та є чинними.

На підставі наявних у справі документів судом першої інстанції також обґрунтовано встановлено, що відповідачем у порядку, передбаченому пунктом 4.1 Договору, було направлено на адресу позивача повідомлення на замовлений обсяг купівлі електричної енергії № 01/16 від 31.12.2015, № 01/16-2 від 15.01.2016, № 02/16 від 31.01.2016, №02/16-2 від 15.02.2016, № 03/16 від 29.02.2015, № 04/16 від 31.03.2016, №04/16-2 від 15.04.2016, № 05/16 від 29.04.2016, № 05/16-2 від 13.05.2016, №06/16 від 30.05.2016, в яких зазначалися обсяг купівлі електроенергії, її вартість та етапи оплати вартості товару подекадно (том 1 аркуші справи 42-51).

За змістом звітів про надходження коштів на рахунок Державного підприємства «Енергоринок» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» з розшифровкою платіжних доручень за січень 2016р. червень 2016р., відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти в рахунок оплати електричної енергії з порушенням умов п.6.3 договору № 3743/02 від 20.12.2006 щодо подекадної оплати купованої у Державного підприємства «Енергоринок» електроенергії, а тому сума проведеної відповідачем оплати за означені декади менша за визначену відповідно до п.6.3 та розмір недостатньої суми становить (з урахуванням податку на додану вартість):

- 244907545,30 грн. за І декаду січня 2016р.;

- 123416948,69 грн. за І та ІІІ декаду лютого 2016р.;

- 57271872,82 грн. за І декаду березня 2016р.;

- 211904508,73 грн. за І декаду квітень 2016р.;

- 172281776,82 грн. за І декаду травень 2016р.;

- 75733228,93 грн. за ІІ та ІІІ декаду червня 2016р.

Зважаючи на ці обставини, позивач керуючись пунктом 6.3.1. Договору направив на адресу відповідача відповідні листи-попередження «Про розрахунки за електроенергію»: №01/01 факсограмою №07/26-280 від 12.01.2016, №01/02 факсограмою №07/26-1595 від 11.02.2016, №03/02 факсограмою №07/26-2401 від 01.03.2016, №01/03 факсограмою №07/26-2784 від 12.03.2016, №01/04 факсограмою №07/26-3858 від 12.04.2016, №01/05 факсограмою №26/26-5005 від 11.05.2016, №02/06 факсограмою №07/26-6382 від 21.06.2016, №03/06 факсограмою №07/26-6570 від 01.07.2016 про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилась внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електричну енергію (том 1 аркуші справи 78-82), але відповідач не виконав вимоги зазначених листів-попереджень про термінове погашення заборгованості і про це останні не заперечує.

Згідно з пунктом 6.3.2 Договору у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з пунктом 6.3.1 Договору, ДПЕ через 3 банківських дні після закінчення відповідної декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу в розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення ДПЕ. Цей пункт Договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 4-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов пункту 6.3.1 Договору.

Беручи до уваги фактичні обставини та довідку про декадні розрахунки за замовлену електроенергію, суд першої інстанції обґрунтовано встановив факт порушення відповідачем термінів подекадної оплати більше 4-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення умов п.6.3.1 договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами у справі, позивачем направлено, а відповідачем отримано претензії про сплату штрафу на загальну суму 88551,58 грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію:

- I декади січня 2016р. 24490,75грн.;

- I, ІІІ декади лютого 2016р. 12341,69 грн.;

- I декади березня 2016р. 5727,19грн.;

- I декади квітня 2016р. 21190,45грн.;

- I декади травня 2016р. 17228,18грн.;

- II, ІІІ декади червня 2016р. 7573,32грн.;

Причиною виникнення спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань з подекадної оплати купленої у січні червні 2016 року електроенергії за Договором від 20.12.2006 № 3743/02, а предметом даного судового розгляду є наявність чи відсутність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу в загальній сумі 88551,58 грн. за пунктом 6.3.2. Договору.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що: відповідач всупереч умовам укладеного договору не сплатив позивачеві штраф у розмірі 88551,58 грн.; доказів протилежного відповідач суду першої інстанції не представив та не спростував наявність підстав для застосування даного виду відповідальності, правильного визначення бази для нарахування штрафу та його розміру.

Відповідач оспорює правомірність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування до нього відповідальності.

Мотивуючи свою незгоду із даним висновком відповідач у своїй апеляційній скарзі послався на те, що суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин положення статті 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» від 13.01.2015 № 85-VIII (далі Закон від 13.01.2015 № 85-VIII), якими передбачено мораторій на нарахування штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. З огляду на те, що ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» є виробником житлово-комунальної послуги з електропостачання, які надаються у районі проведенні антитерористичної операції, а ДП «Енергоринок» є енергопостачальною компанією, тому відповідач вважає, що положення Закону від 13.01.2015 № 85-VIII можуть бути підставами для обмеження нарахування йому штрафу у спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції вважає зазначені аргументи скаржника безпідставними, а висновки місцевого господарського суду щодо неможливості застосування до спірних правовідносин Закону від 13.01.2015 № 85-VIII обґрунтованими, оскільки виходячи з аналізу положень Закону України «Про теплопостачання», «Про електроенергетику», ст.275 Господарського кодексу України та мети і сфери використання Закону від 13.01.2015 № 85-VIII, для застосування останнього є обовязковим додержання суб'єктного складу, тобто наявність обох означених у Законі учасників. Такими субєктами є:

- суб'єкт, якому встановлені обмеження в силу приведеного Закону як енергопостачальній компанії, діяльність якої пов'язана з постачанням безпосередньо самої енергії, як різновиду товару, що виробляється, виходячи з її властивості, у результаті перетворення енергетичних ресурсів/джерела енергії;

- суб'єкт, як підприємство виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги громадянам у районі проведення антитерористичної операції.

Однак ці умови в даному випадку за всіма обставинами справи не знайшли свого підтвердження.

Так, частинами першою та другою статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Законом від 13.01.2015 № 85-VIII встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції (стаття 2).

Згідно статті 1 Закону від 13.01.2015 № 85-VIII його метою є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція.

Сферою застосування даного нормативного акту є субєктний та обєктний склад, географічне (територіальне) його розповсюдження.

Частиною другою статті 2 Закону від 13.01.2015 № 85-VIII встановлено мораторій на нарахування штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

За змістом положень Закону від 13.01.2015 № 85-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Законом України «Про електроенергетику» передбачено, що виробництво електричної енергії - це господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на електричну енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору.

Передача електричної енергії - це транспортування електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами на підставі договору.

Постачання електричної енергії - це господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору.

Споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Суб'єкти електроенергетики - це суб'єкти господарської діяльності незалежно від їх відомчої належності та форм власності, що займаються виробництвом, передачею, розподілом, постачанням електричної енергії та теплової енергії при централізованому теплопостачанні, а також суб'єкт господарської діяльності, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління.

Учасники оптового ринку електричної енергії України - це суб'єкти господарської діяльності, які продають та купують електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України на підставі договору.

Оптове постачання електричної енергії - це купівля електричної енергії, формування її оптової ціни та продаж електричної енергії за оптовою ціною енергопостачальникам.

Енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики «Про затвердження Правил користування електричною енергією» до електричної енергії (активна) віднесено енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару, до електричної енергії (реактивна) - технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Як свідчать статутні документи відповідача, видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» є передача електроенергії, постачання електричної енергії за регульованим тарифом, постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, розподілення електроенергії, передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, торгівля електроенергією, будівництво споруд електропостачання та теплокомунікацій, тощо.

У свою чергу, Державне підприємство «Енергоринок» є підприємством, предметом діяльності якого, зокрема, визначено купівля електричної енергії у виробників, потужність чи обсяг відпуску яких більші ніж граничні показники (крім електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях, що входять до складу енергопостачальників, для споживання на території здійснення ліцензованої діяльності), а також у суб'єктів підприємницької діяльності, які є власниками електричної енергії, виробленої з давальницької сировини; купівля в учасників оптового ринку електричної енергії електроенергії, отриманої ними за угодами на її імпорт; оптове постачання електричної енергії.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами у справі Договору №3743/02 від 20.12.2006 та з огляду на вищезазначені положення норм чинного законодавства, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вказаний Договір укладено між Державним підприємством «Енергоринок» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі»), як учасниками (членами) оптового ринку електроенергії України задля здійснення ліцензованої діяльності відповідача.

В той же час, відповідач не довів як суду першої, так і апеляційної інстанції того факту, що в межах спірних правовідносин він є суб'єктом у розумінні приведених приписів чинного Закону від 13.01.2015 № 85-VIII, якому обмежено відповідальність.

В розумінні норм Закону від 13.01.2015 № 85-VIII мораторій на нарахування пені та інших штрафів може мати місце лише у тому випадку, коли порушення зобовязань сталося саме внаслідок надання житлово-комунальних послуг населенню.

Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції також дійшла висновку, що за змістом, метою прийняття та сферою застосування Закону від 13.01.2015 № 85-VIII, його положення не можуть бути підставами для обмеження нарахування штрафу у спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем, вимога про стягнення якого є предметом даного судового розгляду, а тому при ухваленні рішення місцевим господарським судом не порушено вимоги норм матеріального права та обґрунтовано не прийнято заперечення відповідача стосовно необхідності застосування в даному випадку норм Закону від 13.01.2015 № 85-VIII.

Таким чином, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було обґрунтовано встановлено, що застосування позивачем штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми внаслідок порушення відповідачем господарського зобовязання відповідає умовам пункту 6.3.2 Договору, а вимога про його стягнення в сумі 88551,58 грн. не суперечить фактичним обставинам справи.

Водночас, статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру цієї санкції.

Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо».

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов'язання відповідачем.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Скориставшись своїм правом, відповідач звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про зменшення штрафних санкцій на 90 % (том 3 аркуші справи 1-7), яке мотивував сукупністю обставин, зокрема:

- відсутністю можливості вплинути на ступінь розрахунків з позивачем (обмеженість розрахунку з позивачем з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання; залежність платоспроможності підприємства від своєчасності та повноти розрахунків споживачів за електроенергію та відсутність впливу на цей процес);

- максимально вчасним проведенням остаточних розрахунків з відповідачем і не лише за рахунок коштів, сплачених споживачами, а з інших джерел;

- відсутністю заборгованості за період січень-червень 2016 року, що підтверджується актами звірки взаєморозрахунків;

- здійсненням господарської діяльності відповідачем в умовах проведення АТО на території Донецької області, що суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні;

- наявністю обставин непереборної сили що підтверджено сертифікатами Торгово-промислової палати України;

- відсутність компенсації Державою в особі НКРЕКП на користь ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬНІ МЕРЕЖІ» суми недоотриманої компенсації втрат в розмірі 3782366,56 грн. від постачання електроенергії пільговим категоріям споживачів на території НКТ (підтверджено судовими рішеннями у справі № 805/1269/15-а);

- систематичним порушенням умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами та зменшення надходжень грошових коштів на рахунок від підприємств-споживачів, що підтверджується звітом про розрахунки за спожиту електричну енергію за формою № 5-НКРЕ за травень 2018;

- неможливістю стягнення ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» заборгованості з боржників, які є державними підприємствами та підприємства, які мають екологічну броню;

- зростанням виробничих витрат на відновлення постачання електроенергії, зменшення об'ємів споживання через пошкодження ліній та зупинки підприємств- споживачів, витратами на ремонти пошкоджених мереж;

- втратою підприємством відповідача контролю над своєю господарською діяльністю, що підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом з кримінального провадження, які додано до уточненого відзиву на позовну заяву;

- зупиненням численних виконавчих проваджень щодо примусового стягнення заборгованості на користь ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬНІ МЕРЕЖІ» на загальну суму 62931,86 тис. грн.;

- відсутність доказів понесення позивачем збитків, у звязку з порушенням відповідачем грошових зобовязань за Договором.

Оцінивши надані сторонами докази у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, загальний розмір нарахованих сум відповідно пункту 6.3.2 договору, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму зверненні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, суд першої інстанції, виходячи з інтересів сторін, дійшов висновку про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для часткового задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафу на 50%, тобто до 44275,79 грн. При цьому, суд визнав, що зменшення штрафу на 90%, про що просить відповідач, є надмірним.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції, зменшивши штраф на 50%, надав очевидної переваги позивачу, що є прямим порушенням принципу рівності перед законом і судом (ст. 129 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 2 та ст. 7 ГПК України), оскільки не врахував, що позовні вимоги про стягнення нарахованої суми штрафу не є справедливими та співрозмірними. Натомість заявлене відповідачем клопотання про зменшення штрафу на 90% було достатньо обґрунтованим і підлягало задоволенню.

Проте доводи скаржника щодо залишення поза увагою судом першої інстанції аргументів відповідача про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій на 90% колегією суддів відхиляються, оскільки зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Відповідачем в ході розгляду апеляційної скарги не підтверджено того факту, що його підприємство обмежене здійсненням розрахунків лише з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання. Таким чином, відповідач не був позбавлений права проводити оплату вартості електричної енергії з усіх своїх поточних рахунків.

Крім того, згідно статті 218 Господарського кодексу України та частини першої статті 625 Цивільного кодексу України порушення зобовязань контрагентами відповідача, а також відсутність у відповідача необхідних коштів, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Судом першої інстанції належним чином перевірено та надано оцінку усім доводам відповідача щодо наявності обставин для зменшення розміру штрафних санкцій, а тому є обґрунтованим висновок про зменшення розміру штрафу на 50%, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,. Тому порушень судом першої інстанції принципу рівності сторін перед законом і судом колегія суддів не вбачає. Рішення суду першої інстанції щодо зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені на 50% є достатньо обґрунтованим.

Матеріалами справи підтверджується, що при вирішенні клопотання про зменшення розміру пені, суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін і врахував всі істотні обставини, а також інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

З огляду на вищевикладене, відсутні правові підстави для скасування рішення суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» на користь Державного підприємства «Енергоринок» штрафу в сумі 44275,79 грн.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі № 905/3308/16 без змін.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 15.08.2018 у справі № 905/3308/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.11.2018

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова