ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/1762/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регламент Груп" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 40, оф. 358)

про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування від 11.11.2015 р. у розмірі 717470,41 грн., яка складається з 386090,92 грн. заборгованості за кредитом, 222743,13 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 108636,36 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

секретар судового засідання: Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: Бригинець А.А. (довіреність № 7012-К-О від 06.06.2017 р.);

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регламент Груп" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування від 11.11.2015 р. у розмірі 717470,41 грн., яка складається з 386090,92 грн. заборгованості за кредитом, 222743,13 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 108636,36 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно договору б/н банківського обслуговування від 11.11.2015 р., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 11.11.2015 р. в сумі 717470,41 грн., яка складається з 386090,92 грн. заборгованості за кредитом, 222743,13 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 108636,36 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2018 р. було відкрито провадження у даній справі і підготовче засідання було призначено на 10.09.2018 р.

Підготовче засідання відкладалось.

У судовому засіданні 22.10.2018 р. представник позивача підтримувала позовні вимоги у повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Також у судовому засіданні 22.10.2018 р. представник позивача заявила про надання суду всіх наявних у банку доказів, оригінали яких будуть надані для огляду під час розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.10.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.11.2018 р.

У судовому засіданні 12.11.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала; представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений в порядку, передбаченому ГПК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 12.11.2018 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Згідно заяви б/н від 11.11.2015 р. про відкриття поточного рахунку Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіал Прогрес" приєдналося до «Умов і правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 11.11.2015 р., та взяло на себе зобов'язання виконувати умови договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до вказаного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № 0138 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами і правилами надання банківських послуг», у тому числі і для обслуговування договору банківського обслуговування від 14.11.2013 р.

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж».

Банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (далі - «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Згідно з п. 3.2.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг, банк надає клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені, в заявці на договірне списання коштів (гарантований платіж або заявка), в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювана кредитна лінія (далі - "кредит") надається банком для виконання клієнтом платежів за платіжними дорученнями (заявками на договірне списання коштів) з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, що вказані в заявці.

У разі необхідності отримання послуги, платник, за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк «Приват24» (далі - «Приват24»), подає до банку заявку на договірне списання коштів за встановленою формою, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарському договорі, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (далі - «дата виконання заявки», «дата виконання гарантованого платежу» ), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов та Правил, клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4 % річних (але не менш між 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 64% річних від суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.2.7.8 Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

За допомогою системи Internet Banking Приват-24 відповідачем було сформовано заявки про перерахування коштів на користь третіх осіб за рахунок кредитних коштів. Відповідні кошти були перераховані банком згідно заявок на гарантований платіж, що відображається у банківській виписці по рахунку № 9414 0138).

Свої зобов'язання позивач виконав належним чином своєчасним проведенням гарантованих платежів, ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках, відкритих для обслуговування рахунку позивача.

Проте, клієнт здійснив лише часткове погашення заборгованості, у зв'язку з чим відбулося порушення умов договору.

Як слідує з матеріалів справи, 11.08.2017 р. у юридичної особи клієнта відбулися зміни, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зокрема - зміна повного найменування юридичної особи за кодом з ТОВ «Імперіал Прогрес» на ТОВ "Регламент Груп", зміна місцезнаходження та керівника, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 13.11.2017 р.

У зв'язку із порушенням клієнтом зобов'язань за договором банківського обслуговування б/н від 11.11.2015 р. у Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Регламент Груп" утворилася заборгованість перед банком в сумі 717470,41 грн., яка складається з 386090,92 грн. заборгованості за кредитом, 222743,13 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 108636,36 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань. Розгорнутий розрахунок заборгованості долучений до матеріалів справи.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (п. 1 ч. 2 ст. 175 ГК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзив на позов, контррозрахунок розміру заборгованості або докази внесення оплати за договором б/н від 11.11.2015 р. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов'язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача 386090,92 грн. заборгованості за кредитом та 222743,13 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і, відповідно, підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню, передбачену «Умовами і правилами надання банківських послуг», за періоди прострочення відповідачем виконання зобов'язань зі сплати платежів з 21.05.2017 р. до 13.03.2018 р. всього на загальну суму 108636,36 грн. у відповідності до виконаного ним розрахунку.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.2.2.10.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Водночас слід зазначити, що відповідно до п. 3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.2.10.1 Умов, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Поряд з цим, строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором були встановлені сторонами тривалістю 15 років (п. 3.2.2.10.7 Умов).

З огляду на викладене та враховуючи, що розрахунок пені за порушення строків сплати кредиту та процентів був проведений позивачем, виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, є обґрунтованим та арифметично вірним, вимога про стягнення з відповідача 108636,36 грн. пені також підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Регламент Груп" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 40, оф. 358, код 39861374) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 386090 (триста вісімдесят шість тисяч дев'яносто) грн. 92 коп. заборгованості за кредитом, 222743 (двісті двадцять дві тисячі сімсот сорок три) грн. 13 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 108636 (сто вісім тисяч шістсот тридцять шість) грн. 36 коп. пені, 10762 (десять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 06 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 21.11.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна