ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 Справа №914/1597/18

За позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна, с.Крупець, Славутський район, Хмельницька область

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Галант-Агро, м.Львів

про стягнення штрафних санкцій за договором поставки № від 01.01.2018 в розмірі 9 495,85 грн

Суддя У.І. Ділай

ОСОБА_3 Куць

За участі представників сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: ОСОБА_4 директор

Права і обовязки розяснено. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Галант-Агро про стягнення штрафних санкцій за договором поставки № від 01.01.2018р. в розмірі 9 495,85 грн.

Ухвалою суду від 31.08.2018 позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна №б/н від 13.08.2018р. залишено без руху.

11.09.2018 за вх.№33127/18 від позивача на адресу суду надійшла Заява про усунення недоліків виявлених судом.

Ухвалою від 12.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи на 04.10.2018.

Ухвалою суду від 04.10.2018 судове засідання відкладено на 08.11.2018.

02.11.2018 відповідач подав до суду письмові заперечення.

Позивач в судове засідання 04.10.2018 явку повноважного представника не забезпечив.

У судовому засіданні 04.10.2018 представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

У відповідності до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершується 12.11.2018. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

01 січня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № НОМЕР_1, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобовязався поставити, а відповідач прийняти та оплачувати вартість сільськогосподарських товарів.

У п. 4.1 договору сторони узгодили, що номенклатура товару, його кількість та ціна зазначаються в специфікаціях до даного договору.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 74513,14грн, що підтверджується копією видаткової накладної № від 23.05.2018, долученою до матеріалів справи.

В специфікації № від 23.05.2018 в розділі «деталі замовлення» сторони погодили, строк оплати: «підлягає оплаті протягом 7 днів». В рахунку-фактурі № від 23.05.2018 строк оплати зазначено як: «до 30.05.2018».

Як зазначено в позовній заяві, відповідач оплату товару здійснив в повному обсязі, але невчасно. Зокрема, відповідач оплатив 27.06.2018 - 24 513,14 грн, 13.07.2018 10000,00 грн, 24.07.2018 10000,00 грн, 30.07.2018 10000,00 грн, 30.07.2018 20000,00грн.

Оскільки відповідач виконав свої зобовязання невчасно, позивач направив 24.07.2018 лист ОСОБА_5 Галант-Агро з вимогою оплатити штрафні санкції. Однак, цей лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач несвоєчасно виконав договірні зобов'язання, відтак ОСОБА_5 ОСОБА_2 Україна звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 282,06грн 3% річних, 3213,79грн пені, 6000,00грн. штрафу.

В ході судового розгляду відповідач заперечив проти нарахованих штрафу та пені, оскільки такі можливо стягувати разом лише за різні порушення умов договору.

Крім того, відповідач зазначив, що у специфікації до договору поставки № НОМЕР_1 від 01.01.2018 вказано про строки оплати: протягом 7 днів, що також вказує на зобовязання покупця оплачувати даний рахунок-фактуру, а лише на факт гарантування наявності даного товару, встановлення фіксованої ціни і привязки до курсу долара, так як усі ціни в прайсі продавця наведені в доларах США. І зовсім не вказує на те, що оплата має бути зроблена протягом 7 (семи) днів після відвантаження товару.

Також в специфікації вказано, що покупець може отримати знижку за умов погашення у строк до 31.10.2018 повної вартості товарів.

За твердженням відповідача ОСОБА_5 «Галант-Агро» погасив усю суму заборгованості 30.07.2018 на першу вимогу постачальника, тому вважає, що термін сплати 7 днів стосується тільки ціни та наявності товару у постачальника і не привязаний до строків відвантаження товару покупцеві, а кінцевий термін розрахунку визначався як строк оплати до 31.10.2018. На думку відповідача, правових підстав по нарахуванню штрафу та пені немає.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поставки № НОМЕР_1 від 01.01.2018, у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пунктах 4.1 4.4 спірного договору сторони погодили, що номенклатура товару, його кількість та ціна зазначаються у специфікаціях до даного договору. При оплаті товару покупець обовязково повинен вказати номер та дату рахунку чи видаткової накладної, в іншому разі продавець залишає за собою право зарахувати кошти на закриття будь-якої існуючої заборгованості покупця. Ціна встановлюється із ПДВ, якщо тільки це не суперечить законодавству. Якщо інші умови оплати не будуть погоджені сторонами, покупець зобовязується оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2018 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2018 рік. У разі поставки товару продавцем без отримання погодженої попередньої оплати від покупця, кінцевою датою розрахунків (в т.ч. для цілей обчислення штрафних санкцій) сторони домовились рахувати день підписання видаткової накладної.

Позивач свої зобов'язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, що підтверджується копією видаткової накладної № від 23.05.2018, долученою до матеріалів справи. Відповідач оплату за поставлений товар здійснив несвоєчасно, в результаті позивач нарахував 282,06грн 3% річних, 3212,79грн пені та 6000,00грн. штрафу. Розрахунок зазначених сум позивач проводив за період з 31.05.2018 до 29.07.2018, виходячи із строку, зазначеному в рахунку-фактурі № від 23.05.2018 та специфікації № від 23.05.2018, - сім днів.

Покликання відповідача на те, що термін сплати 7 днів стосується тільки ціни та наявності товару у постачальника та не привязаний до строків відвантаження товару покупцеві, а кінцевий термін розрахунку визначався як строк оплати до 31.10.2018 судом відхиляються, оскільки рахунок-фактура № від 23.05.2018 та специфікація № від 23.05.2018 містять чітке формулювання строку оплати «підлягає оплаті протягом 7 днів». А дата «31.10.2018» має інформативний характер для покупця про можливість отримання знижок до зазначеної дати.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що вимога позивача про стягнення з відповідача 282,06грн 3% річних підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3213,79грн пені та 6000,00грн. 15% штрафу, а також щодо заперечень відповідача про неможливість одночасного стягнення суд зазначає наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 ГК України, яка також передбачає, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.02.2018 у справі №911/2813/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

У цій справі договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Так, зокрема, відповідно до п. 8.1 та п. 8.2 спірного договору покупець сплачує пеню продавцеві в разі несвоєчасної оплати за товар. Розмір пені визначений як подвійна облікова ставка НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення. А також за кожен 1 місяць прострочення Покупець додатково сплачує штраф в розмірі 15 відсотків від суми прострочення.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 15% штрафу та суму пені, суд прийшов до висновку такі вимоги позивача задоволити та стягнути з відповідача 3213,79грн пені та 6000,00грн. 15% штрафу.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір покладається на останнього, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 7 ,13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Галант-Агро (79060, м. Львів, вулиця Княгині Ольги, 71/12; ідентифікаційний код 39710312) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 Україна (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вулиця Б. Хмельницького, будинок 43; ідентифікаційний код 34863309) 282,06грн 3% річних, 3213,79грн пені, 6000,00грн. 15% штрафу та 1762,00 грн. судового збору

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст складено 14.11.2018.

Суддя Ділай У.І.