ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 29/393-07

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Суховий В.Г. - головуючий, Берднік І.С., Чумак Ю.Я.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа" на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 (Фоміна В.О., Тарасова І.В., Шевель О.В.) про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 29/393-07 Господарського суду Харківської області

за позовом Харківської державної академії фізичної культури до Харківської міської ради про визнання права власності

Історія справи

Короткий зміст вимог

1. У липні 2007 року Харківська державна академія фізичної культури (далі - позивач) звернулася в Господарський суд Харківської області з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно.

2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.08.2007 позов задоволено, визнано за державою Україна в особі Харківської державної академії фізичної культури право власності на нежитлові приміщення спортивного залу літ. "Ж-3" площею 1326,7 кв.м та нежитлову будівлю літ. "З-1" (топочна) площею 25,7 кв.м розташовані по вул. Клочківській, 99 у м. Харкові; в частині позовних вимог до КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" провадження у справі припинено.

3. 17.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа" звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вказане рішення та з клопотанням про поновлення строку на оскарження вказаного рішення.

3.1. В апеляційній скарзі ТОВ «Альфа» посилаючись на те, що його права та інтереси зачіпаються оскаржуваним рішенням, просило скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у визнанні права власності на нежитлові приміщення спортивного залу літ. "Ж-3" площею 1326,7 м2 та нежитлову будівлю літ. "З-1" (топочна) площею 25,7 м.кв. розташовані по вул. Клочківській, 99 у м. Харкові.

3.2. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення суду першої інстанції ТОВ "Альфа" посилалося на частину 2 статті 261 ГПК України, зазначаючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права та інтереси ТОВ «Альфа», оскільки останнє є стороною договору про спільну діяльність №1/30-09 від 30.09.2004, в рамках якого здійснювалось будівництво об'єкту нерухомого майна, на яке за позивачем визнано право власності, всупереч умовам наведеного договору. Апелянт зазначав, що дізнався про оскаржуване рішення лише 02.07.2018 з листа ТОВ «Оптима» від 26.06.2018.

4. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 наведену апеляційну скаргу залишено без руху для надання заявникові можливості вказати інші підстави для поновлення строку.

5. 13.08.2018 від ТОВ «Альфа» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт не навівь інших підстав для поновлення строків на подання апеляційної скарги, ніж лист ТОВ «Оптима» від 26.06.2018. Апелянт зазначав про необізнаність з судовим рішенням, що оскаржується, та посилався на те, що знаходження його в Єдиному державному реєстрі судових рішень не доводить факту обізнаності особи, яка не була учасником судового процесу та не могла знати про його існування, оскільки не зобов'язана знати про всі можливі існуючі судові рішення.

6. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 відмовлено ТОВ "Альфа" у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Альфа" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007 у справі №29/393-07.

6.1. Мотивуючи зазначену ухвалу, суд апеляційної інстанції зазначив, що ТОВ "Альфа", як особа, яка не брала участі у справі, не наводить поважних та достатніх підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлення заявнику строку на апеляційне оскарження судового рішення, на думку апеляційного суду, призведе до порушення права на справедливий судовий розгляд для інших осіб, які брали участь у справі, а також буде порушенням принципу правової визначеності, що, в свою чергу, не відповідає положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

6.2. Керуючись статтями 119, 256, 261 ГПК України, зазначаючи про неповажність наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відмовив у відкритті апеляційного провадження.

7. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Альфа" подало касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, передати матеріали справи №29/33-07 з апеляційною скаргою ТОВ "Альфа" на рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

8. В касаційній скарзі скаржник посилається на невірну оцінку судом апеляційної інстанції обставин справи, зокрема, щодо того, що ТОВ "Альфа" дізналося про реєстрацію права власності на обєкт-1 за позивачем з листа ТОВ "Оптима" від 26.06.2018, а про оскаржуване рішення скаржнику не було і не могло бути відомо, оскільки він не був стороною у даній справі.

9. Скаржник посилається на незаконну реєстрацією за позивачем права власності на об'єкт-1, оскільки така реєстрація можлива лише після введення об'єкта в експлуатацію, а також після виконання всіх зобов'язань за договором про спільну діяльність №1/30-09 від 30.09.2004.

10. Скаржник зазначає, що в предметом розгляду справи №922/3093/17 не були виконані сторонами зобов'язання за договором про спільну діяльність №1/30-09 від 30.09.2004, а позивач не надавав інформації щодо реєстрації права власності на обєкт-1. Окрім того, ТОВ "Альфа" не було присутнє на жодному судовому засіданні.

Позиція учасників справи

11. Сторони у справі не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу, наданим їм відповідно до положень статті 295 ГПК України, що не перешкоджає перегляду ухвали апеляційного господарського суду.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів скаржника і висновків суду апеляційної інстанції

12. ТОВ "Альфа" звернулося в Харківський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007.

13. Відповідно до пункту 13 частини 1 Перехідних положень ГПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. Згідно з частиною 1 статті 93 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

15. Водночас, апеляційний господарський суд в оскаржуваній ухвалі помилково послався на статтю 256 ГПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VIII), оскільки приписами вказаної статті визначено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке ухвалено після набрання чинності цією редакцією Кодексу, а, оскільки рішення у даній справі прийнято 03.08.2007, то (з огляду на вимоги пункту 13 частини 1 Перехідних положень ГПК України в редакції Закону від 03.10.2017 №2147-VIII) строк, в який воно може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції, визначений частиною 1 статті 93 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017).

16. Враховуючи наведене, посилання суду апеляційної інстанції на приписи статті 256 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) слід виключити з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали.

17. Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

18. Визнаючи неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007, апеляційний господарський суд зазначив, що ТОВ "Альфа", як сторона договору про спільну діяльність №1/30-09 від 30.09.2004, сторонами якого також є позивач та ТОВ "Оптима", в процесі виконання умов вказаного договору повинно бути обізнано з виконанням іншими сторонами договору своїх обов'язків та опікуватися щодо майна, яке будується чи побудовано в рамках виконання договору про спільну діяльність, правовідносини за яким є довготриваючими, а доказів їх припинення заявником не надано.

19. Верховний Суд звертає увагу, що у вирішенні питання обізнаності особи про прийняття оскаржуваного рішення слід враховувати не лише обставини, коли особа дізналась про таке рішення, але й те, коли особа могла про нього дізнатися.

19.1. Ні в апеляційній, ні в касаційній скаргах скаржник не спростовує можливості бути раніше обізнаним як з оскаржуваним рішенням, так і з фактом реєстрації позивачем права власності на об'єкт-1, будівництво якого здійснювалося в рамках договору про спільну діяльність №1/30-09 від 30.09.2004, з огляду на те, що ТОВ "Альфа" є замовником та інвестором спільної діяльності за вказаним договором, та повинно бути обізнаним з порядком виконання сторонами своїх прав та обов'язків за вказаним договором.

20. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про відсутність поважних причин пропуску ТОВ "Альфа" строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 03.08.2007. Визнання судом наведених підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України.

21. Крім того, Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від принципу res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

22. Доводи скаржника, викладені в пункті 8 даної постанови, спрямовані на переоцінку судом касаційної інстанції встановлених обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

23. Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, викладеними в пункті 10 даної постанови, водночас, це не спростовує висновку суду про обов'язок скаржника бути обізнаним з виконанням сторонами умов договору, стороною якого він є.

24. Щодо доводів скаржника, викладених в пункті 9 даної постанови, то вони колегією суддів не приймаються, оскільки не стосуються поважності причин пропуску процесуального строку, а стосуються обставин справи по суті вирішення спору між сторонами у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Відповідно до частин 1 - 2 статті 311 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017 підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

26. Суд апеляційної інстанції хоча й застосував норми процесуального права, які не підлягали застосуванню - статтю 256 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), однак, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

27. У зв'язку з наведеним, посилання в оскаржуваній ухвалі на статтю 256 ГПК України слід виключити з мотивувальної частин даної постанови.

28. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга має бути залишена без задоволення, оскаржувана ухвала - без змін, з врахуванням викладеного в мотивувальній частині даної постанови.

29. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 у справі №29/393-07 залишити без змін з мотивів, викладених у даній постанові.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.