ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1774/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши справу

за позовом Березанського міського центру зайнятості, м. Березань,

до відповідача Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, м. Бровари,

про стягнення 25 808,09 грн.

за участю представників:

від позивача: Дяченко І.С., довіреність від 17.10.2018, №2768/09/9-18;

від відповідача: Лукянчук М.Р., довіреність від 22.05.2018 № 1988/08/10-06-05-25;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Березанський міський центр зайнятості, м. Березань (далі - Березанський МЦЗ) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 06.08.2018 №184/01 до відповідача - Броварської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, м. Бровари (далі - Броварська ОДПІ) про стягнення 25 808,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що громадянин ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4) 29.06.2016 був звільнений з посади заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області №24-о від 29.06.2016, та 18.07.2016 зареєстрований, відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» у Березанському міському центрі зайнятості в якості безробітного з призначенням йому виплати допомоги по безробіттю з 30.07.2016. Загальна сума виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_4 за період перебування на обліку становить 25 808,09 грн. Позивач вказує, що 14.04.2017 безробітний ОСОБА_4 надав до міського центру зайнятості постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 по справі №810/2335/16, на виконання якої його було поновлено на посаді заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 15.11.2016, що підтверджується копією наказу Переяслав-Хмельгницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 12.04.2017 №2-о. Керуючись ч.4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» позивач направив відповідачу претензію про повернення виплаченої ОСОБА_4 допомоги по безробіттю в сумі 25 808,09 грн., однак відповідач вимоги викладені в претензії не виконав, кошти не сплатив.

Ухвалою суду від 15.08.2018 позовну заяву від 06.08.2018 №184/01 Березанського міського центру зайнятості залишено без руху та зобов'язано позивача усунути недоліки позовної заяви в строк не пізніше 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

27.08.2018 від Березанського міського центру зайнятості до господарського суду Київської області надійшла заява по справі №911/1774/18 про усунення недоліків позовної заяви від 23.08.2018 №201/01.

Ухвалою суду від 11.09.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1774/18, постановлено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №911/1774/18 призначено на 08.10.2018.

08.10.2018 від Броварської ОДПІ надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Свою позицію обґрунтовує тим, що як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_4 не було повідомлено позивача про поновлення його на роботі згідно з постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 по справі №810/2335/16, що свідчить про недотримання ним вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У зв'язку з неповідомлення ОСОБА_4 Березанському МЦЗ про поновлення його на роботі з 15.11.2016, останнім здійснювалася виплата допомоги ОСОБА_4 по 14.04.2017.

З огляду на наведене, відповідач зазначає, що за змістом п.2 ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновленні безробітного на роботі за рішенням суду, враховуючи те, що з 15.11.2016 ОСОБА_4 було поновлено на роботі, виплата допомоги по безробіттю йому мала б здійснюватись Березанським МЦЗ до 15.11.2016 (дата прийняття постанови Київським окружним адміністративним судом у справі №810/2335/16).

Ухвалою суду від 08.10.2018 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 29.10.2018.

24.10.2018 від Броварської ОДПІ надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач наголошує на тому, що позивач не має права вимагати відшкодування з відповідача коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_4 за період після його поновлення на роботі за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №810/2335/16, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

29.10.2018 від Березанського міського центру зайнятості до господарського суду Київської області надійшло клопотання від 26.10.2018 №2884/09/9-18 про заміну сторони у справі, в якому позивач просить суд: здійснити заміну позивача - Березанського міського центру зайнятості у справі №911/1774/18 його правонаступником - Київським обласним центром зайнятості.

Вказану заяву обґрунтовує тим, що на підставі наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 27.10.2016 №196 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Київської області», прийнято рішення реорганізувати, шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості, Березанський міський центр зайнятості, на виконання якого відбулась процедура реорганізації позивача - Березанського міського центру зайнятості. Зазначеним наказом також установлено, що Київський обласний центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обов'язків базових центрів зайнятості.

В судове засідання 29.10.2018 з'явився представник позивача та відповідача.

Суд розглянувши в судовому засіданні 29.10.2018 клопотання позивача про заміну сторони у справі №911/1774/18 від 26.10.2018 №2884/09/9-18, постановив ухвалу суду про заміну позивача у справі №911/1174/18 правонаступником Київським обласним центром зайнятості (код 03491085).

Розглянувши позов Київського обласного центру зайнятості до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про стягнення 25 808,09 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. (п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Згідно із п.8 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Судом встановлено, що 18.07.2016 ОСОБА_4 зареєстрований, відповідно до ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», у Березанському міському центрі зайнятості в якості безробітного з призначенням йому виплати допомоги по безробіттю з 30.07.2016, що підтверджується залученим до матеріалів справи витягом із наказів прийнятих Березанським міським центром зайнятості рішень по особі ОСОБА_4

Згідно довідки виданої Березанським МЦЗ, виданій ОСОБА_4, сума виплаченої допомоги по безробіттю останньому за період перебування на обліку становить 25 808,09 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою «Совтрансавто-Холдинг» проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №810/2335/16 за позовом ОСОБА_4 до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Переяслав-Хмельницьке відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування наказу, поновлення на посаді, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу у вигляді середнього заробітку, адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області «Про звільнення ОСОБА_5, ОСОБА_4.» №24-о від 29.06.2016 в частині звільнення із займаної посади ОСОБА_4, поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, стягнуто з Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2016 по 15.11.2016 у розмірі 17 194,56 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів. В решті позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області. Звернуто до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС України у Київській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 3 582,20 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів.

Так, під час розгляду справи №810/2335/16 Київським окружним адміністративним судом встановлено, що 29.06.2016 відповідно до Витягу з наказу Голови комісії з реорганізації Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області «Про звільнення ОСОБА_5, ОСОБА_4» №24-о від 29.06.2016 ОСОБА_4 звільнений з посади заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у зв'язку з скороченням штату працівників згідно до п.1 ст. 40 КЗпП України.

Також Київським окружним адміністративним судом встановлено, що ОСОБА_4 звільнено незаконно та зобов'язано поновити ОСОБА_4 на посаді заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Так, незаконність звільнення відповідачем з посади вищевказаної особи встановлена постановою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №810/2335/16, якою і було поновлено ОСОБА_4 на роботі.

Відповідно до положень статей 34-35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", в залежності від підстав, з яких застраховані особи втратили заробітну плату та роботу законодавець встановлює відповідальність роботодавців за шкоду, заподіяну Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, а Фонд, в свою чергу, наділений правом стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Так, ч. 1 статті 34 та ч. 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу. Із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Суд встановив, що звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_4 здійснювалося Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 №892 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно додатку 2. Так, переліком регламентовано, що до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС приєднується Переяслав-Хмельницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №, Переяслав-Хмельницьке відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області є відокремленим підрозділом Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Від так, відповідач по відношенню до ОСОБА_4 є роботодавцем в розумінні ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому на нього покладено обов'язок по відшкодуванню суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Березанський міський центр зайнятості, правонаступником якого є Київський обласний центр зайнятості, є органом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що діє від імені Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Таким чином, у позивача у зв'язку з поновленням ОСОБА_4 на роботі за рішенням суду від 15.11.2016 у справі №810/2335/16, з урахуванням викладених вище положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виникло право на стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю з відповідача.

В силу пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідача твердить про те, що у зв'язку з неповідомленням ОСОБА_4 Березанському МЦЗ про поновлення його на роботі з 15.11.2016, останнім здійснювалась виплата допомоги ОСОБА_4 по 14.04.2017. З огляду на, що відповідач вказує, що за змістом п.2 ч.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, відповідач наголошує, що з 15.11.2016 ОСОБА_4 було поновлено на роботі, таким чином, на думку відповідача, виплата допомоги по безробіттю йому мала б здійснюватись Березанським МЦЗ до 15.11.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Суд прийняв до уваги твердження відповідача, однак не погоджується з ними з огляду на наступне.

Наказом Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Київської області від 12.04.2017 №2-о «Про поновлення на посаді ОСОБА_4.» поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника відділу податкового аудиту Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 16.11.2016, на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 по справі №810/2335/16.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" та п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198 реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент ухвалення постанови Київським окружним судом) рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

Судом також враховано роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до яких належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання роботодавцем про це наказу (розпорядження), що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків. Отже, законодавство передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця виникає обов'язок видати наказ (розпорядження) про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Як вже було встановлено судом, відповідач наказ про поновлення на роботі ОСОБА_4 виніс лише 12.04.2017, відтак з вини відповідача рішення суду, яке підлягає негайному виконанню, тривалий час не виконувалось, оскільки саме на відповідача як на роботодавця ОСОБА_4 законом покладений обов'язок негайно винести наказ про поновлення його на роботі, як незаконно звільненого працівника.

Крім того, відповідно до п.2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.93, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці.

Разом з тим, як вбачається з долученої копії наказу виданого Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 12.04.2017 №2-о «Про поновлення на роботі ОСОБА_4» на ньому взагалі відсутня відмітка про ознайомлення з ним ОСОБА_4

Крім того, постанова Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 №810/2335/16 та вказаний вище наказ є підставою для внесення запису до трудової книжки ОСОБА_4, разом з тим, відповідачем не подано суду і копію трудової книжки ОСОБА_4, з якої можна було б встановити дату, коли ОСОБА_4 було повідомлено про поновлення його на роботі.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов'язок доведення факту належного повідомлення працівника про винесення наказу про його поновлення на роботі закон покладає на роботодавця.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань не представив, доказів ознайомлення ОСОБА_4 з наказом про поновлення його на роботі (відмітки на самому наказі, доказів скерування наказу про поновлення на роботі засобами поштового зв'язку, копію трудової книжки з відповідним записом чи ін. належних та допустимих доказів) суду не надав, відповідно доводи позивача не спростував.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню вся сума виплаченої позивачем допомоги по безробіттю ОСОБА_4 за весь період перебування останнього на обліку.

Від так підстав для застосування ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" і стягнення частини виплат по безробіттю з ОСОБА_4 (після ухвалення судом рішенння про поновлення на роботі до 14.04.2017) у зв'язку з відсутністю умисного невиконання ним своїх обов'язків чи зловживання ними.

Додатково, суд зазначає, що стягнення грошових коштів за вимушений прогул та стягнення виплаченого забезпечення в силу Закону не є одним і тим же видом юридичної відповідальності.

Так, вартість соціальної допомоги по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, виплачена Березанським міським центром зайнятості ОСОБА_4, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому ст.34, ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_4, що призначені рішенням суду в порядку ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю (постанова Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №810/2335/16), є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто види юридичної відповідальності відповідача перед позивачем та перед ОСОБА_4, є різними, що не суперечить приписам ст.61 Конституції України.

Судом враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.07.2018 у справі №914/586/17.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів відшкодування виплаченої позивачем ОСОБА_4 допомоги по безробіттю в добровільному порядку, суд ухвалює рішення про стягнення з Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь Київського обласного центру 25 808,09 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського обласного центру зайнятості задовольнити повністю.

2.Стягнути з Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 286, код 39463945)

на користь Київського обласного центру зайнятості (02100, м. Київ, провулок Будівельників, будинок 5-А, код 03491085)

25 808,09 грн. (двадцять п'ять тисяч вісімсот вісім гривень дев'ять копійок) боргу

1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) судового збору

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 12.11.2018.

Суддя О.В. Конюх