ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. Справа№ 910/808/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - ОСОБА_2

відповідача - Хілінський А.О.

третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м. Києва від 05.07.2018 р. (повне рішення складено 16.07.2018 р.)

у справі № 910/808/18 (суддя - Маринченко Я.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3

про визнання недійсним рішення спостережної ради

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" про визнання недійсним рішення спостережної ради, оформленого протоколом № 12/10/09 від 12.10.2009 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що остання є акціонером відповідача, під час ознайомлення з матеріалами справи № 910/18467/16 їй стало відомо про наявність рішення спостережної ради відповідача від 12.10.2009 р. щодо погодження укладення договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19.10.2009 р. Оскільки троє членів спостережної ради надали письмові пояснення про те, що спірне рішення не було прийнято, позивач вважає, що її корпоративні права є порушеними.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2018 р. залучено до участі у даній справі ОСОБА_3 як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.07.2018 р. у справі № 910/808/18 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для справи, та порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що рішення спостережної ради, оформлене протоколом № 12/10/09 від 12.10.2009 р., фактично не приймалось, що підтверджується письмовими поясненнями трьох з п'яти членів спостережної ради, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 На думку позивача вказані обставини порушують її корпоративні права.

Відповідач у своїх поясненнях зазначає, що протокол, яким оформлено спірне рішення, складений із помилками та є сфальсифікованим, а відтак відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа посилається на те, що скаржником не надано належних доказів на підтвердження того, що спірним рішенням було порушено безпосередньо її корпоративні права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: Агрикова О.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Дикунська С.Я., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/808/18, встановлено відповідачу та третій особі строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 10.09.2018 р. та призначено судове засідання на 04.10.2018 р.

Суд зазначає, що Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 р. ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд.

Згідно з п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду № 1 від 02.10.2018 р. визначено днем початку роботи Північного апеляційного господарського суду 03.10.2018 р., про що в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 р. опубліковано відповідне повідомлення. Отже в силу приписів ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

За актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 р. справу № 910/808/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/808/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 р. справу № 910/808/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 07.11.2018 р.

До суду 29.10.2018 р. представниками позивача та відповідача подано заяви про відвід суддів Буравльова С.І. та Власова Ю.Л. у справі № 910/808/18, мотивовані наявністю обгрунтованих сумнівів щодо неупередженості та безсторонності суддів. Заявники зазначають, що судді колегії Буравльов С.І. та Власов Ю.Л. вже приймали участь у розгляді аналогічної справи № 910/18467/16. При цьому, 22.02.2018 р. Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" в межах справи № 910/18467/16 подавало клопотання про зупинення провадження до розгляду даної справи № 910/808/18. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 р. у справі № 910/18467/16 у задоволенні даного клопотання відмовлено. Також позивач і відповідач вважають, що судді Буравльов С.І. та Власов Ю.Л. фактично вже надавали оцінку спірним правовідносинам, а також протоколу спостережної ради, що є предметом даного спору.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/20/18 від 07.11.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/808/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/808/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засіданні суду 07.11.2018 р. присутні представники позивача та відповідача надали усні пояснення з приводу заявлених відводів, а також уточнили вимоги заяв та просили їх розглядати виключно по відношенню до головуючого судді Буравльова С.І., оскільки суддю-учасника колегії Власова Ю.Л. згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/20/18 від 07.11.2018 р. було замінено у зв`язку з його перебуванням у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 19.11.2018 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 р. заяви ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" про відвід судді Власова Ю.Л. залишено без розгляду. У задоволенні заяви ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" про відвід судді Буравльова С.І. у справі №910/808/18 відмовлено.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Вбачається, що ОСОБА_1 є акціонером Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» із часткою в статутному капіталі 5,3492%, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах від 03.11.2017 р.

Згідно з п. п. 8.1, 8.3.2, 8.3.3 статуту ПАТ «Експериментальний механічний завод» до органів управління відповідача входить спостережна рада, що складається з п'яти членів, які обираються загальними зборами акціонерів на 3 роки. До функцій спостережної ради належать, зокрема, розгляд та вирішення будь-якого питання, пов'язаного з товариством, яке не входить до виключної компетенції загальних зборів.

Відповідно до протоколу № 12/10/09, яким оформлено рішення спостережної ради на засіданні 12.10.2009 р. були присутні: голова спостережної ради Литвин В.М., члени спостережної ради Арутюнов Ю.О., Горчаков Ю.І., Литвин С.М. та секретар спостережної ради Прищепа М.Д.

До порядку денного було внесено питання щодо виконання рішення загальних зборів акціонерів (п. 4 протоколу від 28.04.2004 р. № 1) щодо відчуження будівель та споруд майнового комплексу для погашення кредиторської заборгованості товариства перед фізичними та юридичними особами, а також перед Державною інноваційною фінансово-кредитною заборгованістю.

На зборах було одноголосно вирішено реалізувати розташовані в м. Києві за адресою: вул. Фрунзе, 69 будівлі та споруди на загальну суму 3822397,98 грн та уповноважити Голову правління Масліхіна І.Ю. на підписання договорів купівлі-продажу за умовами на його розсуд.

На виконання прийнятого рішення 19.10.2009 р. між Публічним акціонерним товариством «Експериментальний механічний завод» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В., зареєстрованим за № 2322, відповідно до якого відповідач передав, а третя особа прийняла у власність нежилі будівлі по вул. Фрунзе, 69 у м. Києві, загальною площею 8588,9 кв.м. за ціною 3822397,98 грн із відстроченням платежу до 19.01.2010 р. Сторони за ним підтвердили, що вказана ціна є вигідною та її розмір не пов'язаний із збігом якихось важких обставин.

Питання дійсності вищевказаного договору розглядалось в справі № 910/18467/16 за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Експериментальний механічний завод" та ОСОБА_3, за наслідками розгляду якого було відмовлено в задоволенні вказаного позову рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 р. Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що рішення спостережної ради від 12.10.2009 р. щодо погодження відчуження майна товариства, на думку позивача, було прийнято з порушенням його корпоративних прав на участь у товаристві.

Як передбачено ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Також акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 911/2089/14 від 21.01.2015 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Як передбачено п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. № 13, при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Отже, посилаючись на порушення своїх корпоративних прав укладенням спірного договору, скаржник повинен довести як факт порушення корпоративних прав, так і причинно-наслідковий зв'язок між винесенням спостережною радою спірного рішення та фактом порушення корпоративних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 3-670гс15.

Згідно з п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 р. господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Крім того, відповідно до п. 2.2 вказаної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України законом не передбачено права учасника (засновника, акціонера, члена) юридичної особи звертатися до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва. Водночас згідно з положеннями статті 16 ЦК України, пункту 4 частини першої статті 12 та статті 167 ГК України незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (засновник, акціонер, член) юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то він має право подати відповідний позов.

Однак позивач не довів, у чому саме полягає порушення його корпоративних прав на участь у товаристві внаслідок прийняття спірного рішення спостережною радою відповідача, які саме є негативні наслідки для позивача фактом прийняття цього рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" член наглядової ради не може бути одночасно членом виконавчого органу та/або членом ревізійної комісії (ревізором) цього товариства.

Тобто, позивачем, який є акціонером та членом ревізійної комісії, не доведено, яким чином корпоративні права останньої щодо участі в управлінні товариством можуть бути порушені шляхом прийняття спостережної радою рішення, до складу якої позивач не входив.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання недійсним рішення спостережної ради, оформленого протоколом № 12/10/09 від 12.10.2009 р., є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що вона дізналась про прийняття спостережною радою спірного рішення лише під час ознайомлення із матеріалами справи № 910/18467/16 є необґрунтованими, оскільки позивач, який входив до ревізійної комісії, мав знати та за всіма обставинами не міг не знати про відчуження майна товариства, що безпосередньо відноситься до компетенції вказаної комісії.

Згідно з п. 8.5.2 статуту ТОВ «Експериментальний механічний завод» ревізійна комісія надає висновки стосовно річних бухгалтерських та фінансових звітів, балансів і звітів про отримані прибутки і збитки, а також стосовно податкових декларацій, перевіряє законність діяльності керівників, посадових осіб та працівників товариства і може пропонувати скликати позачергові збори у випадках, коли нею виявлена загроза життєво важливим інтересам товариства або встановлено факт зловживання майном товариства його керівником, посадовою особою або працівником.

Вбачається, що позивачем за звітній період 2009 року був підписаний звіт про роботу ревізійної комісії щодо ретельної роботи по перевірці господарсько-фінансової діяльності товариства. Зокрема, перевірялась робота правління товариства, у т.ч. щодо збереження власності, ведення роботи по зменшенню дебіторської та кредиторської заборгованості.

Отже під час проведення вказаної перевірки за підсумками 2009 року, що стосувалася основних та оборотних засобів товариства, позивач, як член ревізійної комісії, що підписував відповідний звіт, мав знати про відчуження одного з основних активів товариства - нежилих будівель, що мало бути відображено в записах бухгалтерського обліку.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що подана третьою особою заява про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог не підлягає застосуванню, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості подання заяви про застосування строку позовної давності третіми особами у справі.

Посилання скаржника на висновок експерта, як на доказ, що підтверджує підроблення підписів членів спостережної ради, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є поясненнями свідків у розумінні ст. 88 ГПК України, нотаріально не посвідчені, вказані заяви разом із нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_9 не містять попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та можливості підтвердження наданих ними пояснень в суді.

Крім того, проведена на замовлення позивача почеркознавча експертиза здійснена всупереч п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, на підставі копій досліджуваних документів, що також не може бути належним висновком експерта відповідно до ст. 98 ГПК України.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 05.07.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 05.07.2018 р. у справі № 910/808/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.11.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай