ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" жовтня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2737/17

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши скаргу № 09-5/10 від 09.10.2018 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко- Тайс», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю

«ПК Трейдсервісгруп», с. Мархалівка

2. Приватної агрофірми «Покрова», с. Кути

про стягнення 403,57 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник): Грищенко О.М., представник за договором;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2017 у справі № 911/2737/17 задоволені частково позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», присуджено до солідарного стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та приватної агрофірми «Покрова» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 1 207,85 грн. 3 % річних та 4 965,39 грн. інфляційних втрат; присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 696,43 грн. судового збору та 304,69 грн. витрат на оплату послуг адвоката; присуджено до стягнення з приватної агрофірми «Покрова» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 696,43 грн. судового збору та 304,69 грн. витрат на оплату послуг адвоката; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

19.12.2017 на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 15.11.2017 у справі № 911/2737/17 були видані відповідні накази.

09.10.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із скаргою № 09-5/10 від 09.10.2018 на бездіяльність державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В зазначеній скарзі скаржник просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Буського РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях № 55620030, № 55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі № 911/2737/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження» та зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Буського РВДВС ГТУЮ у Львівській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 55620030 та № 55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження» та котрі були б направлені та свідчили про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказів.

Частиною 1 ст. 342 ГПК України, передбачено, що скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення розглядаються у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.10.2018 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 09-5/10 від 09.10.2018 призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2018.

16.10.2018 через канцелярію суду від Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень № 55620030 та № 55619660.

В судовому засіданні 19.10.2018 представник скаржника підтримав доводи наведені у скарзі та просив суд задовольнити її.

Представники відповідачів 1, 2 та відділу ДВС в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на скаргу яка розглядається, до суду не надіслали.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), а надання письмового відзиву на скаргу є правом, а не обов'язком учасника процесу, господарський суд вважає, що неявка боржників та представника відділу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши і перевіривши подані в підтвердження обґрунтування скарги докази, заслухавши пояснення стягувача, судом встановлено.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно з ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв'язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник (ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») звернувся до господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відділу ДВС при виконанні наказів господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі № 911/2737/17.

Предметом скарги є оскарження бездіяльності державного виконавця Буського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, обумовленої невиконанням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення всіх дій з примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі № 911/2737/17.

Розглядаючи скаргу на дії органу ДВС, господарський суд встановив, що 24.01.2018 старшим державним виконавцем Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55620030 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі 911/2737/17 про солідарне стягнення з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та ПА «Покрова» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 1 207,85 грн. 3 % річних та 4 965,39 грн. інфляційних втрат.

24.01.2018 старшим державним виконавцем Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55619660 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.12.2017 у справі 911/2737/17 про стягнення з ПА «Покрова» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 696,43 грн. судового збору та 304,69 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Так, з поданих матеріалів вбачається, що 24.01.2018, у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», старшим державним виконавцем у виконавчому провадженні № 55620030 винесена постанова про арешт майна боржника.

З поданих матеріалів також вбачається, що 11.10.2018 (після звернення із скаргою та повідомлення ВДВС телефонограмою про розгляд скарги), начальником відділу Буського РВДС у виконавчому провадженні № 55620030 винесені постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): 0001, 0001, 0001, 0003, 0001 та наявний у ПАТ «Кредобанк» - 393 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Разом з тим, матеріали наданих виконавчих проваджень містять:

відповідь Управління Держпраці у Волинській області № 394/01-06 від 09.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Полтавській області № 08-11/742 від 12.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Вінницькій області № 469/17-13/11 від 09.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Хмельницькій області № 530/18 від 09.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Черкаській області № 909/08-26/78 від 05.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Чернігівській області № 01-06/937 від 14.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Луганській області № 01-15/552 від 12.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Рівненській області № 01-12/627 від 05.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Івано-Франківській області № 07-21/15-10/676 від 06.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Львівській області № 1088/1/09-10 від 02.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Управління Держпраці у Тернопільській області від 542/01-05-8.3/18 від 20.02.2018 на запит № 360 від 24.01.2018;

відповідь Державної служби України з питань праці № 1298-21/04 від 15.02.2018 на запит від 24.01.2018 № 360;

відповідь Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 9-13-0.20-238/102-18 від 08.02.2018 на запит № 334 від 24.01.2018;

відповідь Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області № 1013-6/446-18 від 02.02.2018 на запит № 344 від 24.01.2018;

відповідь ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» № 93/11-11 від 31.01.2018 на запит № 370 від 24.01.2018;

відповідь ДП «Український інститут інтелектуальної власності» № 273/2018 від 373 на запит № 373 від 24.01.2018;

відповідь Державної авіаційної служби України на запит № 354 від 24.01.2018;

відповідь Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 10/01/5065 від 16.02.2018 на запит 371 від 24.01.2018;

відповідь Державної фіскальної служби України № 2748/5/99-99-07-03-01-16 від 21.02.2018 на запит № 375 від 24.01.2018;

запит до Буської ОДПІ ДФС у Львівській області № 377 від 24.01.2018;

запит до Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг № 373 від 24.01.2018;

запит до Державної фіскальної служби № 368 від 24.01.2018;

запит до Державної служби інтелектуальної служби № 361 від 24.01.2018;

запит до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки № 360 від 24.01.2018;

запит до Державної інспекції України з питань безпеки на морському транспорті № 352 від 24.01.2018;

запит до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області № 337 від 24.01.2018;

Також матеріали виконавчих проваджень містять виклики державного виконавця від 24.01.2018 № 338 та від 11.10.2018 № 3334.

Інших відомостей, спрямованих на примусове виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017 у виконавчих провадженнях № 55620030 та № 55619660 у межах та у спосіб визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону подані матеріали не містять.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.п. 2 - 4 розділу IV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 05.08.2016, № 2432/5, до системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов'язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, пунктом 19 частини третьої ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 9, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України №512/5 від 02.04.2012, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Частиною 8 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Наявні в матеріалах виконавчого провадження № 55620030, № 55619660 запити державного виконавця датовані січнем 2018 та лютим 2018.

Представник органу ДВС в судове засідання не з'явився та не надав доказів, що ним відповідно до норм ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вживалися усі передбачені заходи та у визначені законом строки, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, зокрема:

не направлено запитів до реєстраційних органів (МРЕВ, ДАЇ, БТІ, Державної сільськогосподарської інспекції, як уповноважених органів до 01.01.2012; територіальні сервісні центри МВС України, Реєстраційної служби, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів - як уповноважених органів після 01.01.2012) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об'єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, котрі містяться в електронних базах державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013, із врахуванням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови КМУ від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» тощо та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 із врахуванням наказу МЮУ № 7/5 від 07.02.2002 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», та при його виявленні не здійснені належні заходи примусового виконання;

не направлено запитів до реєстраційних органів (територіальні сервісні центри МВС України, Департамент державної реєстрації та нотаріату, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захист споживачів) щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об'єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, та при його виявлені не накладено арешти на виявлене майно;

не здійснено заходи щодо виявлення та встановлення посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника;

не здійснено вихід за місцем знаходження земельних ділянок, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника із метою встановлення дійсності та достовірності здійснення посіву с/г культур із метою збору врожаю 2017-2018;

не здійснено звернення стягнення на майно боржника у вигляді посівів с/г культур, котрі знаходяться та розміщенні на земельних ділянках, що знаходяться в оренді (користуванні) та власності боржника, в тому числі, арешту посівів с/г культур, їх опису, оцінці та реалізації майна боржника;

не винесено постанову, котрою, з метою недопущення пошкодження вказаного майна не попереджено боржника про відповідальність за пошкодження (знищення) відповідного майна, передбачену чинним законодавством України;

не витребувані від органу доходів і зборів інформації про сумарні доходи боржника за результатами діяльності за 2016-2018;

не витребувано від ДП «Держреєстри України» відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «ЗЕРНО» даних про здане боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації (адже боржник є посередником серед сільськогосподарських товаровиробників), у випадку його виявлення - не здійснено його опису та арешту;

не направлено запити до ДП «Національні інформаційні системи» щодо встановлення факту видання боржником довіреностей на ім'я третіх осіб на право користування належним рухомим майном, котре належить боржнику;

із врахуванням вимог ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування» від 28.12.2014 за № 77-VІІІ не направлено до територіальних (місцевого, районного, обласного) органу Фонду соціального страхування України страхувальників, котрі здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців (в даному випадку боржника) запит щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2017-2018 фінансування страхувальника (боржника) та надання матеріального забезпечення, в тому числі, й соціальних послуг застрахованій особі - боржника, що в кінцевому випадку надасть змогу ВДВС належним чином, об'єктивно та повноцінно здійснити виконавчі заходи щодо виявлення, арешту та списані грошових коштів, належних боржнику, направлених на задоволення вимог стягувача;

не направлено запити до управління Агропромислового розвитку райдержадміністрації про надання інформації стосовно зібраного боржником врожаю 2016-2017 та проведення посівних робіт 2017-2018 з метою встановлення наявності майна, його опису та арешту;

не направлено до районного відділу статистики вимогу надати державному виконавцю інформацію про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос) про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння та гібридами, про підсумки сівби під урожай 2017-2018, про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту;

не направлено запити до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

не направлено запиту до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

не направлено запити до Міністерства економічного розвитку та торгівлі (01008, м. Київ, вул. М.Грушевського, 12/2) про наявність за боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних, та звісно при його виявлені вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

не направлено запити до Державної фіскальної служби України, їх регіональних структурних підрозділів про надання копії податкового щоквартального звіту за 2016-2017 за формою 1-ДФ та/або запиту про надання інформації щодо форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб'єктам господарювання щодо оплати послуг оренди, інших платежів; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу не вжито дій щодо захисту прав та обов'язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих податків, у відповідності до норм чинного законодавства України; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортний податок, єдиний податок для суб'єктів господарювання, плата за землю (у складі податку на майно), тощо;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників загальнодержавних зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: збір за першу реєстрацію транспортного засобу, збір за користування радіочастотними ресурсом України, збір за спеціальне використання води, збір за спеціальне використання лісових ресурсів, збір на розвиток виноградства, садівництва і хмелярства, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, крім електроенергії, виробленої кваліфікованими когенераційними установками, збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, плата за використання інших природних ресурсів, тощо;

не направлено запити до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу «ЛІСКИ» ПАТ «Укрзалізниці», ДП «Головного інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці» із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме, проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу - вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо, та звісно при його виявленні вчинити відповідні та належні виконавчі дії;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність боржника серед платників місцевих зборів, у відповідності до норм чинного законодавства України: туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів, збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності, тощо;

не вжито заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності, встановлення та/або перевірки наявності вигодонабувачів від діяльності боржника, не направлено запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів про надання інформації щодо суб'єктів, відповідно до правовідносин із котрими боржник виступає податковим агентом; у випадку існування перешкод у здійсненні даного заходу вжити дії щодо захисту прав та обов'язків органу ДВС та стягувача, звернувшись до суду із вимогами відповідного характеру;

не звернено до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районної реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних-паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування) керівника боржника;

не направленого до Державної прикордонної служби України запитів з метою з'ясування факту перетинання керівником боржника державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування керівника боржника поза межами України;

не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника;

не звернено до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника;

не звернено до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання;

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення скарги № 09-5/10 від 09.10.2018 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, яка виражена у порушенні періодичності проведення перевірки майнового стану боржника, в порядку визначеному ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується заявлених до стягнення з боржника 1 980,00 грн. втрат на правову допомогу, які заявник просить стягнути з органу ДВС на підставі Договору № 31-07-2018 від 31.07.2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката при підготовці скарги на бездіяльність державного виконавця відділу ДВС, скаржником було надано копію Договору № 31-07-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 31.07.2018, укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та адвокатом Грищенко О.М., копію акту прийому-передачі документів від 31.07.2018, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 09.10.2018, квитанції щодо сплати адвокатських послуг, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення адвоката, копії документів про взяття на податковий облік та квитанція від 03.05.2018.

Оглянувши матеріали справи та оцінивши обсяг послуг, що були надані скаржнику при підготовці скарги на бездіяльність державного виконавця відділу ДВС адвокатом, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1 980,00 грн. по даній справі є обґрунтованими та співрозмірними об'єму наданих і отриманих юридичних послуг, тому керуючись ч. 4 ст. 129 ГПК України, господарський суд дійшов висновку, що останні підлягають відшкодуванню скаржнику в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1-3, 18, 129, 339 - 345 ГПК України, господарський суд, -

постановив:

1. Скаргу № 09-5/10 від 09.10.2018 товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчих провадженнях № 55620030 та № 55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 55620030 та № 55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017 із врахуванням ст. ст. 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження» та котрі були б направлені та свідчили про перевірку майнового стану та примусове виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017.

4. Зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести всі документи, які стосуються виконавчих проваджень № 55620030 та № 55619660 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2737/17 від 19.12.2017 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

5. Стягнути з Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Грушевського, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 40, оф. 315, ) 1 980 (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв'язку з розглядом скарги № 09-5/10 від 09.10.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання ухвали - 12.11.2018.

Суддя О.О. Христенко