Р І Ш Е Н Н Я

14 листопада 2018 року Справа № 913/422/18

Провадження №1пд/913/422/18

За позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії ДП "Регіональні електричні мережі", м. Лисичанськ Луганської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", м. Лисичанськ Луганської області

про розірвання договору про постачання електричної енергії на підставі конкурсних торгів

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Бережна Л.В.

В засіданні брали участь:

від позивача - Ковалевський Т.Г., довіреність № 13 від 23.01.2018;

від відповідача - представник не викликався;

Суть спору: про розірвання договору № 7 на постачання електричної енергії на підставі конкурсних торгів від 28.12.2017, укладеного між сторонами у справі (з урахуванням заяви позивача від 16.10.2018 № 04/1524).

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків щодо причини виникнення спору.

Так, між Державним підприємством "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії (позивач у справі), як постачальником, та Публічним акціонерним товариством "Лисичанськвугілля" (відповідач у справі), як споживачем, 28.12.2017 було укладено договір № 7 про постачання електричної енергії на підставі конкурсних торгів (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб його електричних установок, а споживач прийняв зобов'язання оплачувати її вартість.

Строк дії договору сторонами визначено до 31.12.2018, а в частині розрахунків, до повного їх виконання.

Як стверджує ДП "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії та не заперечує відповідач, позивачем належним чином були виконані прийняті зобов'язання, оскільки відбувалось постачання електричної енергії у відповідності до умов договору. Зі сторони ПАТ "Лисичанськвугілля", як споживача електричної енергії не виконувались зобов'язання, передбачені розділом 2 договору "Зобов'язання сторін" і додатку "Порядок розрахунків" в частині своєчасної оплати спожитої електроенергії.

У зв'язку з невиконанням прийнятих грошових зобов'язань, станом на 01.08.2018 у ПАТ "Лисичанськвугілля" утворилась заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 69762945 грн. 30 коп., у тому числі : за активну електроенергію - 69616837 грн. 32 коп., за реактивну електроенергію - 146107 грн. 98 коп., що підтверджується актом звірки станом на 01.07.2018, підписаним сторонами.

Оскільки ПАТ "Лисичанськвугілля" не виконує прийнятих на себе зобов'язань, що є, на думку позивача, істотним порушенням договору, він звернувся з позовом про розірвання договору у судовому порядку, посилаючись на ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, йдеться про дві ознаки істотного порушення договору: його наслідком має бути завдання шкоди другій стороні договору та таке порушення має тягнути для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Як зазначає позивач, невиконання або несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань по сплаті вартості електричної енергії, яке призвело до утворення вказаної значної заборгованості, є істотним порушенням договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 28.09.2018 № 135/62-18 проти позову заперечує з посиланням на те, що укладеним договором передбачено обмеження або припинення постачання електроенергії до повного погашення боргу, а можливість розірвання договору за ініціативою однієї із сторін передбачена п. 9.4 договору - у порядку, визначеному законодавством України.

Також у поясненнях за листом від 30.10.2018 позивач зазначив, що у позовній заяві посилання на Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР зроблене помилково, оскільки він втратив чинність з 11.06.2017 у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, де абз. 9 п. 13 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону передбачено, що споживачі (крім побутових та малих непобутових споживачів), яким на день набрання чинності цим Законом здійснював постачання електричної енергії постачальник за регульованим тарифом, мають обрати собі електропостачальника та укласти з ним договір постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж через 18 місяців з дня набрання чинності цим Законом. Таким чином, законодавець саме на відповідача поклав обов'язок до 11.12.2018 обрати собі електропостачальника та укласти з ним договір постачання електричної енергії на нових умовах ринку електричної енергії.

Заявою від 16.10.2018 № 04/1524, яка не змінює підстав та предмету позову, позивач уточнив позовні вимоги у відповідності до ч. 2 ст. 651 ЦК України, тому її було прийнято судом.

Встановивши фактичні обставини справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, правове регулювання правовідносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, у відповідності до ст. 56 вказаного Закону умови постачання електричної енергії, права та обов'язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: найменування та місцезнаходження електропостачальника; перелік послуг, що надаються електропостачальником; ціна електричної енергії та послуг, що надаються; показники якості електропостачання, види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником;строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Як зазначено в преамбулі спірного договору, ДП "Регіональні електричні мережі" діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно рішення НКРЕ КП № 2446 від 29.12.2016.

Згідно статті 188 ГК України, яка кореспондується зі ст. 525 ЦК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

При розгляді справи, судом встановлено, що такою пропозицією за матеріалами справи є лист позивача № 13/1152 від 13.08.20018 (арк. справи 47), одержаний відповідачем також 13.08.2018 (вхідний № 01/13-703), який містить посилання на ст. 651 ЦК України, аналіз порушення умов договору та намір щодо його розірвання, тому доводи відповідача, який не відповів на цю пропозицію, судом відхиляються.

Згідно з п. 9.4 договору № 7 на постачання електричної енергії на підставі конкурсних торгів від 28.12.2017 він укладений на строк до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Також сторони домовились, що договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

Правила роздрібного ринку електричної енергії (п. 3.2.2) передбачають можливість зміни або розірвання договору про постачання електричної енергії у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, які мають здійснюватись у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами.

Як було вказано вище, згідно з правовою позицією позивача нормативною підставою його вимог є посилання на ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, дійсно, заборгованість відповідача перед позивачем є значною, але сам по собі факт наявності шкоди і навіть її значний розмір ще не надає права визнати таке порушення істотним у розумінні ст. 651 ЦК України.

Надані позивачем акти звірки заборгованості з відповідачем станом на 30.11.2017 та 01.07.2018 свідчать про утворення боргу у сумах 421829191 грн. 90 коп. та 505605423 грн. 62 коп. відповідно до укладення спірного договору 28.12.2017.

За умовами договору про постачання електричної енергії електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником у разі несплати споживачем відповідних платежів у терміни встановлені додатком "Порядок розрахунків" (п. 6.1.3 договору).

Також п. 7.6 договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості. При цьому оформлюється графік погашення заборгованості.

У разі порушення споживачем графіку погашення заборгованості постачальник має право у порядку, визначеному пунктом 6.1.3 договору, припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення боргу.

Таким чином, умовами договору передбачено механізм захисту інтересів постачальника електроенергії при наявності заборгованості споживача, але він не передбачає припинення правовідносин сторін через їх розірвання.

Щодо посилання позивача на можливість відповідача вільно обрати іншого постачальника електричної енергії, що передбачено пунктами 3.1.1, 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, то відповідний обов'язок споживача визначено законодавцем до 11.12.2018, але цей строк на час звернення з позовом та розгляду справи ще не настав (абз. 9 п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII).

За таких обставин у задоволенні позову Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії ДП "Регіональні електричні мережі" про розірвання договору про постачання електричної енергії № 7 від 28.12.2017 на підставі конкурсних торгів слід відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1762 грн. покладаються на позивача у відповідності до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 129, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Луганської філії ДП "Регіональні електричні мережі", м. Лисичанськ Луганської області, ідент. код 26447684 до Публічного акціонерного товариства "Лисичанськвугілля", м. Лисичанськ Луганської області, ідент. код 32359108 про розірвання договору про постачання електричної енергії № 7 від 28.12.2017 на підставі конкурсних торгів в і д м о в и т и.

2. Витрати по судовому збору покласти на позивача.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення - 19.11.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова