ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Справа № 923/502/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Лащука Олександра Васильовича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1

до Великокопанівської сільської ради Цюрупинського району, ідентифікаційний код 04402310, вул. К.Маркса, 79, с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області,

про визнання дій неправомірними та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Комар О.В., довіреність № 982 від 12.09.2018, Паламарчук В.В., довіреність № 817 від 25.07.2018;

в с т а н о в и в:

Ухвалою від 26.06.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 02 серпня 2018 року, встановив позивачу та відповідачу строк для надання доказів та заяв по суті справи.

За результатом підготовчого судового засідання 02.08.2018 розгляд справи відкладено на 21.08.2018 року через нез'явлення в судове засідання позивача та відповідача без поважних причин.

Судове засідання 21.08.2018 відкладено за клопотанням позивача з метою надання йому додаткового часу для надання пояснень та доказів.

В судове засідання 14.09.2018 позивач не з'явився, про причини неявки не повідомив, доказів та додаткових пояснень не надав. За результатами підготовчого судового засідання 14.09.2018 суд постановив закрити підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

В судове засідання 24.09.2018 позивач та його представник без поважних причин не з'явилися, свої процесуальні обов'язки не виконали.

В судовому засіданні 23.10.2018 оголошувалася перерва на вимогу позивача для надання ним додаткових письмових пояснень по суті справи та доказів, які за його твердженням з поважних причин він не зміг надати до суду.

В день судового засідання 14.11.2018 до канцелярії суду позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість його представника в іншому процесі. Доказів такої зайнятості до клопотання не надано.

До клопотання додано копію технічного паспорта на недобудований магазин - 53% готовності та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018 про здійснену державну реєстрацію 01.11.2018 незавершеного будівництва, недобудований магазин площею 50,5 кв.м. по вул. Соборній в с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області.

Представником позивача заявлено клопотання про залучення до справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2018 про здійснену державну реєстрацію 15.05.2018 припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006, площею 0.3515 га за договором оренди від 12.05.2008 року.

Зазначені документи судом залучено до справи.

Заслухавши думку представників позивача, враховуючи, що судом в судовому засіданні 23.10.2018 під розписку (а.с. 124) було узгоджено дату і час судового засідання, при цьому з урахуванням можливостей як позивача так і його представника, суд вважає причину нез'явлення в судове засідання позивача та представника не поважною, отже суд ухвалив розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

У судовому засіданні 14.11.2018 представники відповідача заперечення проти позову підтримали, просили відмовити у задоволення позову.

Суд оголосив зміст позовної заяви та вимоги позивача з урахуванням відповіді на відзив (а.с. 79-82).

Так, позовні вимоги мотивовані незаконним, на думку позивача, прийняттям Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району рішення № 550 від 06.03.2018 року "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", яким відмовлено ПП Лащуку О.В. у поновленні (продовженні терміну дії) договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006 площею 0,3515 га, яка надавалася під розміщення магазину-складу будівельних матеріалів за адресою: с. Великі Копані, вул. Соборна (Леніна біля перехрестя з вул. Ноябрською (Листопадною), зокрема з підстав того, що відповідачем земельна ділянка використовувалася не за призначенням.

Позивач стверджував, що що ним збудовано на земельній ділянці магазин, що є об'єктом нерухомого майна відповідно до договору, вважає, що вказане рішення відповідача суперечить положенням законодавства України, зокрема порушення переважного права позивача на оренду землі, у зв'язку з чим оспорене рішення має бути визнано судом неправомірним та скасоване.

Відповідно до поданого до суду відзиву на позовну заяву (а.с. 45-47) Великокопанівська сільська рада Цюрупинського району проти позовних вимог заперечує і просить у їх задоволенні відмовити з мотивів, що рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при прийнятті оскаржуваного рішення. Позовні вимоги ПП Лащука О.В. не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали заперечення на позов, пояснили, що на земельній ділянці об'єкт нерухомості відповідно до мети з якою надавалася земельна ділянка в оренду, не створено, зазначили, що споруди, докази про наявність яких надано до справи позивачем, з'явилися на земельній ділянці у серпні 2018 року, тобто, вже після припинення строку договору оренди землі. Вважають, що відповідачем як орендодавцем в межах своїх повноважень прийнято рішення про відмову у поновленні договору та про відсутність наміру передавати цю земельну ділянку в оренду. Отже, вважають, що права позивача діями ради та, зокрема оспореним рішенням, - не порушувалися.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 22.10.2007 року (а.с. 10-11), Орендодавець Великокопанівська сільська рада на підставі рішення сільської ради № 189 від 23.08.2007 надав, а Орендар ПП Лащук Олександр Васильович у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під розміщення магазину-складу будівельних матеріалів, яка знаходиться в Херсонській області Цюрупинського району с. Великі Копані, вул. Леніна біля перехрестя з вул. Ноябрською, із земель запасу. Договір належним чином оформлений та зареєстрований в Цюрупинському реєстраційному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК за № 05. Факт виконання договору та фактичного передання земельної ділянки орендарю підтверджується підписаним сторонами Актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 12.05.2008 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 8 Договору, строк його дії становив 10 (десять) років, до 12.05.2018 року (а.с. 10).

Пунктом 38 вказаного Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (а.с. 11).

21.02.2018 ПП Лащук О.В. звернувся до Великокопанівської сільської ради із заявою про продовження строку дії договору оренди землі від 22.10.2007 на той самий строк з орендною платою у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, додавши до заяви проект додаткової угоди та копію повідомлення про початок будівельних робіт (а.с. 25).

06.03.2018 Великокопанівською сільською радою прийняте рішення № 550"Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", відповідно до якого, зокрема: відмовлено ПП Лащуку О.В. у поновленні (продовженні терміну дії) договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006 площею 0,3515 га, яка надавалася під розміщення магазину-складу будівельних матеріалів за адресою: с. Великі Копані, вул. Соборна (Леніна біля перехрестя з вул. Ноябрською (Листопадною); зобов'язано позивача після спливу терміну дії договору оренди 12.05.2018 припинити користування земельною ділянкою та повернути земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду.

Зазначене рішення мотивоване закінченням терміну дії договору, відсутністю розміщення магазину-складу будівельних матеріалів на даній земельній ділянці та тим, що сільська рада не має наміру здавати цю ділянку в оренду (а.с. 22).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 N 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

В силу ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК, у якій законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, встановлені ст. 777 ЦК, є переважними, тобто, за своєю правовою природою, вони є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

У випадку виявлення в наймодавця наміру на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір.

Така правова позиція міститься, зокрема в постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 594/151/16-ц.

Також, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Зазначена правова позиція міститься, зокрема у постанові ВСУ від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Пунктом 8 Договору встановлено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 10).

Завчасно до закінчення строку дії договору оренди землі позивач 21.02.2018 звернувся до Великокопанівської сільської ради із заявою про продовження строку дії вказаного договору (ас. 25).

Відповідач у відповідь на звернення ПП Лащука О.В. у строк, встановлений законодавствам України, 06.03.2018 прийняв оскаржуване рішення (а.с. 22), яким відмовив у задоволенні клопотання позивача.

Щодо підстав прийняття відповідачем рішення № 550 від 06.03.2018 року "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", то суд зазначає наступне.

Пунктом 15 Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду під розміщення магазину-складу будівельних матеріалів (а.с. 10).

Суд зазначає, що відповідно до зазначеної умови договору позивач мав право на розміщення магазину на земельній ділянці та використовувати землю для цієї мети саме у строки до 12.05.2018 року, тобто протягом 10 років з дня набрання чинності договором.

Договір оренди землі набув чинності з 12.05.2008 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2018 вбачається, що державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006, площею 0.3515 га за договором оренди від 12.05.2008 здійснена 15.05.2018 року.

На дату прийняття оскаржуваного рішення Великокопанівською сільською радою (06.03.2018), магазин-склад будівельних матеріалів позивачем на орендованій земельній ділянці розміщено не було. В той же час, до вказаної дати позивач користувався земельною ділянкою, здійснював господарську діяльність, сплачував орендну плату відповідно до договору.

Як встановлено судом, Повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с. 18) з будівництва магазину зареєстровано позивачем 16.07.2017 року. Роботи з будівництва магазину не завершені, що підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема, копією технічного паспорта на недобудований магазин - 53% готовності та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018 про здійснену державну реєстрацію 01.11.2018 незавершеного будівництва, недобудований магазин площею 50,5 кв.м. по вул. Соборній в с. Великі Копані Олешківського району Херсонської області.

Суд зазначає, що предметом спору у цій справі є саме рішення Великокопанівської сільської ради № 550 "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", відповідно до якого, зокрема: відмовлено ПП Лащуку О.В. у поновленні (продовженні терміну дії) договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006 площею 0,3515 га, яка надавалася під розміщення магазину-складу будівельних матеріалів за адресою: с. Великі Копані, вул. Соборна (Леніна біля перехрестя з вул. Ноябрською (Листопадною); зобов'язано позивача після спливу терміну дії договору оренди 12.05.2018 припинити користування земельною ділянкою та повернути земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду.

Предметом доказування у справі є питання чи порушено вказаним рішенням ради права та інтереси позивача Лащука О.В. як орендаря земельної ділянки з кадастровим номером :02:039:0006 площею 0,3515 га.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. При цьому, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно приписів статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Зі змісту ч.1 ст.124 Земельного кодексу України вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу земельної ділянки.

В силу статей 31, 34 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Отже, виходячи з того, що законодавством не передбачено автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Отже, за таких обставин, що вказують на закінчення строку дії договору та відсутності намірів орендодавця продовжувати договір оренди земельної ділянки рішення ради як власника земельної ділянки, прийняте в межах його повноважень, не порушують прав позивача, які передбачені сторонами у договорі оренди щодо строку користування земельною ділянкою.

Питання про поновлення договору оренди земельної ділянки є правом орендодавця, який висловив своє волевиявленні у рішенні № 550 від 06.03.2018 року "Про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки", яким відмовлено у продовженні правовідносин з позивачем. При прийняті оскаржуваного рішення рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Позовні вимоги ПП Лащука О.В. задоволенню не підлягають, оскільки переважне право орендаря припинене разом з закінченням терміну договору оренди та рішенням ради про відсутність наміру здавати в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :02:039:0006 площею 0,3515 га.

Відхиляючи аргументи позивача, суд зазначає, що початок будівництва позивачем на земельній ділянці магазину і його державна реєстрація як об'єкта незавершеного будівництва за позивачем не впливає на законність рішення ради. Ця обставина може бути взята до уваги при вирішенні в майбутньому долі самого об'єкту незавершеного будівництва, зокрема надання місцевою радою під цей об'єкт відповідної земельної ділянки для її обслуговування. Факт наявності на земельній ділянці незавершеного будівництва магазину площею 50,5 кв.м. не поновлює права оренди позивача на земельну ділянку площею 0,3515 га, кадастровим номером :02:039:0006.

За таких обставин і правових підстав цивільні права позивача оспореним рішенням відповідача не порушено, у задоволенні позовних вимог ПП Лащука О.В. суд відмовляє повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне судове рішення складено та підписано 14.11.2018

Суддя П.Д. Пригуза