ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 рокуСправа № 912/2269/18
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 912/2269/18

за позовом: Заступника керівника Знам'янської місцевої прокуратури, 27400, м. Знам'янка, вул. Братів Лисенків, 5 в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби, 49600, м. Дніпро, вул. В. Антоновича, 22, к. 2

до відповідачів: 1. Новомиргородської міської ради, 26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 227/7

2. Приватного підприємства "Метекс", 39627, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Лубенський, 40

про визнання недійсними договорів

Представники сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1 посвідчення прокурора № 033353 від 13.05.2015;

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - ОСОБА_2 ордер серії КР № 78616 від 25.09.2018;

від відповідача 1 - ОСОБА_3, довіреність № б/н від 25.09.18 ;

від відповідача 2 - участі не брали;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника керівника Знам'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби до Новомиргородської міської ради та Приватного підприємства "Метекс" про:

- визнання недійсним договору №23041 від 23.04.2018, укладеного між Новомиргородською міською радою Кіровоградської області та Приватним підприємством "Метекс";

- визнання недійсним договору №15051 від 15.05.2018, укладеного між Новомиргородською міською радою Кіровоградської області та Приватним підприємством "Метекс", з покладанням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що спірні Договори від 23.04.2018 та 15.05.2018 про закупівлю товарів за бюджетні кошти між Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс" укладено за різними кодами ДК 021-2015 як "Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали" та "Ігри та іграшки; атракціони" на загальну суму 280 000,00 грн, що є фактично діленням предмету закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів згідно Закону України "Про публічні закупівлі".

Мотивуючи порушення інтересів держави в особі визначеного органу - Східного офісу Державної аудиторської служби України, Прокурором зазначено про те, що укладення оспорюваних договорів всупереч норм законодавства є порушенням законності в бюджетній системі, порушує принцип відкритості та прозорості проведення публічних закупівель, зокрема у сфері охорони дитинства, тоді як Держаудитслужбою, як органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів до усунення зазначених порушень. Підставою для звернення Прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, вказано про загрозу порушень економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконних правочинів, завдання шкоди державному бюджету у вигляді незаконних витрат.

Ухвалою від 03.09.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/2269/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.09.2018 о 11:00 год., встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

24.09.2018 від Новомиргородської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову повністю. У відзиві на позовну заяву відповідач 1 зазначає, що 23.04.2018 між Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс" був укладений Договір поставки товару №23041, відповідно до п.2.1. якого ПП "Метекс" зобов'язувалось протягом дії договору передати Новомиргородській міській раді елементи дитячих майданчиків, кількість і асортимент яких визначений в специфікаціях. Зокрема, в Специфікації №1 до Договору №23041 сторонами обумовлено, що продавець здійснює поставку наступного товару: ігровий комплекс "Гномик", ігровий комплекс "Бджілка", гойдалка металева подвійна на ланцюгах, гойдалка металева на металевій стійці, карусель, гойдалка-балансир, пісочниця, 7 лавок, 4 урни, на загальну суму 140 000,00 грн, в тому числі ПДВ 23 333,34 грн.

23.04.2018 представником Новомиргородської міської ради ОСОБА_4 отриманий товар відповідно до Специфікації №1, що підтверджується видатковою накладною, а також перераховано кошти в сумі 140 000,00 грн. Відповідачем 1 на веб-порталі публічних закупівель Prozorro 25.04.2018 опублікований звіт UA-2018-04-25001700-а, в якому наявна інформація про замовника та продавця, предмет закупівлі. Зокрема, в інформації про предмет закупівлі зазначено, що предметом закупівлі є ігрові майданчики, гойдалки, каруселі, пісочниця, лавка, урна; місце поставки товарів, строк поставки, код класифікатора ДК 021:2015:37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали та приладдя.

Елементи дитячих майданчиків, придбані по договору №23041, встановлені на розі вулиці Білоглинська - пров. Калиновий.

Також 15.05.2018 між Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс" укладено Договір поставки товару №15051, відповідно до п. 2.1. якого ПП "Метекс" зобов'язувалось протягом дії договору передати Новомиргородській міській раді елементи дитячих майданчиків, кількість і асортимент яких визначений в специфікаціях. Зокрема, в специфікації №1 до договору №15051 сторонами обумовлено, що продавець здійснює поставку наступного товару: ігровий комплекс "Гномик", ігровий комплекс "Бджілка", гойдалка металева подвійна на ланцюгах, гойдалка металева на металевій стійці, карусель, гойдалка-балансир, пісочниця, 7 лавок, 4 урни на загальну суму 140 000,00 грн, в тому числі ПДВ 23 333,34 грн.

15.05.2018 представником відповідача 1 отримано товар відповідно до специфікації №1, що підтверджується видатковою накладною №6 від 15.05.2018, а також перераховано кошти в сумі 140 000,00 грн.

Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель Prozorro 25.04.2018 опублікований звіт UA-2018-05-23-000500-b про придбання елементів дитячих майданчиків, в якому наявна інформація про замовника, продавця, предмет закупівлі згідно з національним класифікатором ДК 021:2015:37500000-3 - Іграшки та атракціони; інша інформація.

Елементи дитячих майданчиків, придбані по Договору №15051, встановлені на розі вулиць Ільїнська - ОСОБА_5.

Елементи дитячих майданчиків, придбані за зазначеними договорами за кошти міського бюджету, затвердженого рішенням Новомиргородської ради №825 від 22.12.2017, код видатків КПК 6030 КЕКВ 3110, відповідно до річного плану закупівель на 2018 рік, затвердженого рішенням комітету з конкурсних торгів від 03.01.2018 №19.

Елементи дитячих майданчиків фактично придбані за нижчу вартість. Як вбачається з сайту виробника елементів дитячих майданчиків "Інтератлетіка" запропонована вартість елементів дитячих майданчиків вища, ніж та за якою вони були фактично придбані Новомиргородською міською радою.

Кожен з елементів дитячих майданчиків, які були придбані за двома самостійними договорами становить самостійну одиницю товару і міг бути предметом закупівлі окремого договору поставки, поєднання кількох елементів дитячих майданчиків в одній поставці є довільним.

Виконання річного плану закупівель залежить від доходів бюджету Новомиргородської міської ради, а тому два комплекси елементів дитячих майданчиків, які є абсолютно самостійними і встановлені за різними адресами, з об'єктивних причин не могли бути придбані за одним договором поставки.

Крім того у відзиві відповідач 1 зазначає, що ОСОБА_6 України "Про публічні закупівлі" не передбачає як істотну і обов'язкову умову договору зазначення в ньому предмета закупівлі за показником четвертої цифри у відповідності до Єдиного закупівельного словника, на що посилається позивач.

Спосіб визначення замовником предмета закупівлі відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" встановлений Порядком визначення предмета закупівлі, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 17.03.2016 №454.

В абзаці 4 п. 1 розділу ІІ Порядку визначення предмету закупівель передбачено, що замовник може визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої-восьмої цифр Єдиного закупівельного словника, а також обсягом, номенклатурою та місцем поставки товарів, виконання робіт або надання послуг.

Порядок визначення предмета закупівлі не вимагає включати в договір поставки товару показник четвертої цифри основного словника, а тому відсутність в текстах оспорюваних договорів показника четвертої цифри основного словника Національного класифікатора України ДК 021:2015, не є грубим порушенням закону та не може бути підставою для визнання договорів недійсними.

Відповідач 1 звертає увагу, що Національний класифікатор України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1749 від 23.12.2015. Наказ Мінекономрозвитку України від 23.12.2015 №1749 "Про затвердження національного класифікатора України ДК 021:2015 та скасування національного класифікатора ДК 021:2007" не пройшов державної реєстрації відповідно до Указу Президента України "Про державну реєстрацію правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 03.10.1992 №493/92 та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 з наступними змінами.

Таким чином, з однієї сторони наказ Мінекономрозвитку №1749 про затвердження національного класифікатора ДК 021:2015 має міжвідомчий характер, тобто є обов'язковим для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій і повинен підлягати державній реєстрації, і тільки після державної реєстрації набуває чинності, а з іншої сторони - національний класифікатор може бути віднесений до нормативно-технічної документації, а тому не включення показників класифікатора ДК 021:2015 до договорів поставки товару не може ставити під сумнів дійсність цивільних договорів.

Крім того, в абзаці другому п.1 розділу ІІ Порядку визначення предмету закупівлі встановлено, що предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", що було виконано Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель Prozorro.

Та обставина, що у звітах про укладені договори на веб-порталі публічних закупівель Prozorro предмети закупівлі згідно договорів №23041 від 23.04.2018 та №15051 від 15.05.2018 значаться за різними кодами класифікатора ДК 021:2015 не суперечить праву замовника визначити окремі частини предмета закупівлі (лоти) за показниками четвертої-восьмої цифр Єдиного закупівельного словника.

За твердженням відповідача 1 оспорювані договори відповідають вимогам закону, наведеним у ст.ст. 626-628, 631, 632, 638, 639 Цивільного кодексу України, укладені в інтересах територіальної громади м. Новомиргород, а твердження позивача про те, що Новомиргородською радою при укладенні договорів предмет закупівлі поділений на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів, є голослівним, суперечить таким об'єктивним обставинам як обособленість кожного придбаного елемента для обладнання дитячих майданчиків, придбання товару за вартістю нижче середньо ринкової, залежність придбання товару як видатків міського бюджету від надходжень бюджету за відповідний період. За таких обставин відсутні підстави для визнання договорів недійсними.

У відзиві на позов Новомиргородська міська рада також звертає увагу, що закон визначає коло осіб. які можуть звернутися з позовом про визнання правочину недійсним: сторона або інша заінтересована особа (ч.3 ст. 215 ЦК України).

За твердженням відповідача-1, звертаючись з позовом прокурор зазначає, що Східний офіс Державної аудиторської служби в Україні є органом уповноваженим державою на здійснення функцій державного фінансового контролю на території Кіровоградської області, та вказує, що Держаудитслужбою з часу укладення договору не вжито належних заходів щодо усунення порушень, а також не ініційовано питання перед відповідними державними органами про визнання недійсними договорів, що на думку прокурора призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких покладено на органи прокуратури. Відповідач 1 стверджує, що інтереси держави не порушені і не могли бути порушені договорами поставки від 23.04.2018 та 15.05.2018, оскільки закупівля елементів для обладнання дитячих майданчиків здійснена за кошти міського бюджету, кошти якого є відокремленими від Державного бюджету України. Звертаючись до суду з позовом, прокурор всупереч положенням ГПК України не обґрунтував належним чином, в чому саме проявляється порушення інтересів держави внаслідок укладення спірних договорів, який розмір шкоди завдано державі та чим така шкода підтверджується.

Новомиргородська міська рада посилається на правову позицію, викладену у постанову Верховного Суду у справі № 912/95/17 від 01.08.18.

Протокольною ухвалою від 26.09.2018 на підставі п. 2 ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/2269/18 до 09.10.2018 до 16:00 год.

09.10.18 прокуратурою подано відповідь на відзив № 6257вих18 від 05.10.18, із вимогою позовні вимоги задовольнити, а мотиви, наведені у відзиві відповідача - відхилити. Прокуратурою наголошено, що уклавши одночасно два договори, а саме від 23.04.18 та 15.05.18 за різними кодами ДК 021-2015 як "Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали" та "Ігри та іграшки; атракціони" на загальну суму 280 000 грн. Новомиргородською міською радою умисно поділено предмет закупівлі всупереч вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", що призвело до порушення процедури закупівлі товарів в порядку відкритих торгів, як це передбачено ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі".

Щодо доводів відповідача про відсутність коштів станом на 23 квітня 2018 року для придбання товару на загальну суму 280 000,00 грн, прокурор зазначає наступне. Новомиргородська міська рада відповідно до платіжного доручення № 3 від 26.03.18 перерахувала ПП "Метекс" 27.03.17 кошти в сумі 280 000,00 грн., що підтверджує наявність коштів в бюджеті для закупівлі даного товару. Однак на запит прокуратури від 27.03.18 щодо проведеної допорогової закупівлі було надано відповідь, що договір розірвано 27.03.18 щодо проведеної допорогової закупівлі надано відповідь, що договір розірвано 27.03.18 відповідно до додаткової угоди № 1 до договору поставки товару № 01031 від 01.03.18, що також підтверджує намір Новомиргородської міської ради провести будь-яким способом саме допорогову закупівлю в конкретно визначеного продавця - ПП "Метекс".

Щодо відсутності правових підстав для звернення до суду в зв'язку із виділенням коштів із місцевого бюджету Новомиргородської міської ради, прокурор зазначає, що у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. Зокрема, правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Тому, підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є загроза порушень економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконного правочину, чим може бути завдано шкоди бюджету у вигляді незаконних витрат.

Новомиргородською міською радою подано заперечення на відповідь на відзив на позов від 22.10.18, в яких наголошено на відсутності правових підстав для звернення прокурора до суду, зазначено про необґрунтованість прокурором, яке саме порушення інтересів держави або загроза такого порушення виникло на момент укладання та внаслідок укладання оспорюваних договорів, який розмір шкоди завдано державі та чим така шкода підтверджується. Також подано заяву від 31.10.18 щодо відшкодування фактично понесених судових витрат.

Ухвалою від 22.10.18 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті на 31.10.18 об 11:00 год.

У судовому засіданні 31.10.18 оголошено перерву до 14:00 год 12.11.18.

У судовому засіданні 12.11.18 представники прокуратури а відповідача-1. Позивач та відповідач-2 правом на участь своїх представників у засіданні суду не скористались, хоча є повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином.

Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-1 позов не визнав. Під час дослідження доказів відповідач-1 просив не досліджувати диск, поданий до матеріалів справи, оскільки інформація, яка міститься на ньому, подана в паперовій формі до матеріалів справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні подані докази, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача-1, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.18 Новомиргородською міською радою проведено закупівлю Елементів дитячих майданчиків у відповідності до оголошеної закупівлі на суму 280 000 грн. Згідно даних, опублікованих Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель ProZorro, закупівля елементів дитячих майданчиків за кодом ДК 021:2015:37500000-3 - Ігри та іграшки; атракціони відбулась у формі звіту про укладені договори UA-2018-03-27-000557-а. За результатами проведеної процедури відповідно до даних веб-порталу державних закупівель, 01.03.18 між Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс" укладено договір № 01031 про закупівлю елементів дитячих майданчиківзагальною вартістю 280 000 грн., терміном дії до 31.12.18.На виконання вказаного договору Новомиргородська міська рада перерахувала ПП "Метекс" 27.03.18 грошові кошти на суму 280 000 грн.

На запит прокуратури від 27.03.18 щодо проведеної допорогової закупівлі надано відповідь, що договір розірвано 27.03.18 відповідно до додаткової угоди № 1 до договору поставки товару № 01031 від 01.03.18.

Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель ProZorro були розміщені 28.03.18 інформації про план закупівлі за процедурою - допорогові закупівлі: обладнання для ігрових майданчиків, каруселі для ігрових майданчиків, гойдалки-балансири для ігрових майданчиків, пісочниці для ігрових майданчиків, лавки-трибуни для ігрових майданчиків, гойдалки для ігрових майданчиків за різними кодами, які входять до розділу 37000000-8 Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іргашки, ремісничі, художні матеріали.

Новомиргородською міською радою 25.04.2018 у системі Prozorro оприлюднене оголошення №UA-2018-04-25-001700-а про проведення відкритих торгів із придбання ігрових комплексів, гойдалки, каруселі, пісочниці, лавки, урни із очікуваною вартістю закупівлі 140 000,00 грн (а.с. 55-56).

Відповідно до оголошеної 25.04.2018 закупівлі придбано ігрові комплекси, гойдалки, каруселі, пісочниця, лавка, урна на суму 140 000,00 грн. Згідно даних опублікованих Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель ProZorro, закупівля ігрових комплексів, гойдалки, каруселі, пісочниці, лавки, урни за кодом ДК 021:2015:37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали та приладдя відбулась у формі звіту про укладені договори UA-2018-04-25-001700-а.

За результатами проведеної процедури, 23.04.2018 між Новомиргородською міською радою (надалі - Покупець) та Приватним підприємством "Метекс" (надалі - Продавець) укладено договір №23041 про поставку товару (а.с.35-37), відповідно до пункту 2.1. якого продавець зобов'язується на протязі дії цього договору передати покупцю елементи дитячих майданчиків (далі - товар) окремими частинами або в повному обсязі відповідно Договору за цінами, кількістю та якістю, які погоджуються сторонами в пп. 3-4 даного Договору, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити його на встановлених умовах.

Згідно пункту 3.1. Договору кількість та асортимент товару, що підлягають поставці визначаються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін, окремо на кожну партію поставленого товару.

Так, відповідно до Специфікації №1 до договору №23041 від 23.04.2018 продавець здійснює поставку наступного товару:

- ігровий комплекс "Гномик", кількістю 1 шт., вартістю 44 666,67 грн без ПДВ;

- ігровий комплекс "Бжілка", кількістю 1 шт., вартістю 17 500,00 грн без ПДВ;

- гойдалка металева подвійна на ланцюгах, кількістю 1 шт., вартістю 7 083,33 грн без ПДВ;

- гойдалка металева на металевій стійці, кількістю 1 шт., вартістю 7 083,33 грн без ПДВ;

- карусель, кількістю 1 шт, вартістю 9 583,33 грн;

- гойдалка-балансир, кількістю 1 шт., вартістю 5 416,67 грн без ПДВ;

- пісочниця, кількістю 1 шт., вартістю 6 250,00 грн без ПДВ;

- лавка, кількістю 7 шт., вартістю 2 250 грн. без ПДВ на загальну суму 15 750,00 грн без ПДВ;

- урна, кількістю 4 шт., вартістю 833,33 грн. без ПДВ, на загальну суму 3 333,33 грн. без ПДВ.

Всього 116 666,66 грн без ПДВ, сума ПДВ 20% 23 333,34 грн, разом з ПДВ 140 000,00 грн.

Виконуючи умови Договору поставки від 23.04.2018 №23041, Приватне підприємство "Метекс" поставило Новомиргородській міській раді товар, на суму 140 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №16 від 23.04.2018 (а.с. 39).

За твердженням прокурора Новомиргородською міською радою перераховано Приватному підприємству "Метекс" грошові кошти в сумі 140 000,00 грн. на виконання вказаного Договору.

Сторонами не заперечено перерахування вказаних коштів.

23.05.2018 Новомиргородською районною радою у системі Prozorro оприлюднене оголошення №UA-2018-05-23-000500-b про проведення відкритих торгів із придбання елементів дитячих майданчиків (ДК 021:2015:37500000-3 - ігри та іграшки; атракціони) із очікуваною вартістю закупівлі 140 000,00 грн (а.с. 57-58).

За результатами проведеної процедури, відповідно до даних веб-порталу державних закупівель, 15.05.2018 між Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс" укладено Договір №15051 про закупівлю елементів дитячих майданчиків загальною вартістю 140 000,00 грн., терміном дії до 31.12.18.

Відповідно до п. 2.1 Договору від 15.05.18 ПП "Метекс" (Продавець) зобов'язався протягом дії Договору передати Новомиргородській міській раді (Покупцю) елементи дитячих майданчиків (товар) окремими частинами або в повному обсязі відповідно до Договору за цінами, кількістю та якістю, які погоджуються сторонами в п.п. 3-4 даного Договору, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити на встановлених умовах.

Відповідно до п. 3.1 Договору від 15.05.18 кількість та асортимент Товару, що підлягають поставці, визначаються в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін, окремо на кожну партію поставленого товару.

Так, відповідно до Специфікації № 1 до Договору № 15051 від 15.05.18 продавець здійснює поставку наступного товару:

- ігровий комплекс "Гномик", кількістю 1 шт., вартістю 44 666,67 грн без ПДВ;

- ігровий комплекс "Бжілка", кількістю 1 шт., вартістю 17 500,00 грн без ПДВ;

- гойдалка металева подвійна на ланцюгах, кількістю 1 шт., вартістю 7 083,33 грн без ПДВ;

- гойдалка металева на металевій стійці, кількістю 1 шт., вартістю 7 083,33 грн без ПДВ;

- карусель, кількістю 1 шт, вартістю 9 583,33 грн;

- гойдалка-балансир, кількістю 1 шт., вартістю 5 416,67 грн без ПДВ;

- пісочниця, кількістю 1 шт., вартістю 6 250,00 грн без ПДВ;

- лавка, кількістю 7 шт., вартістю 2 250 грн. без ПДВ на загальну суму 15 750,00 грн без ПДВ;

- урна, кількістю 4 шт., вартістю 833,33 грн. без ПДВ, на загальну суму 3 333,33 грн. без ПДВ.

А всього сума до оплати разом з ПДВ 140 000,00 грн.

На виконання умов Договору від 15.05.18 Новомиргородська міська рада перерахувала ПП "Метекс" 16.05.17 кошти в сумі 140 000,00 грн.

Як вбачається із звітів про укладені Договори № UA-2018-04-25-001700-а та № UA-2018-05-23-000500-b, розміщених Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель Prozorro, закупівля елементів дитячих майданчиків на підставі Договору від 23.04.18 відбулась за кодом ДК 021:2015:37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали, а елементів дитячих майданчиків на підставі Договору від 15.05.18 відбулась за кодом ДК 021:2015:37500000-3 - Ігри та іграшки; атракціони, який входить в розділ 37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали.

За доводами прокурора, визначення відповідачами предмета закупівлі за різними кодами свідчить про фактичне ділення предмету закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів згідно Закону та проведення закупівлі за процедурою звіту про укладені договори, що є порушенням вимог ч. 7 ст. 2 Закону, оскільки предмет закупівлі за вищевказаними договорами фактично відноситься до одного і того самого коду товару, визначеного як ДК 021:2015:37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує наступне.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За змістом частин ч. 5 ст. 53 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В обґрунтування позову в інтересах Східного офісу Державної аудиторської служби України, прокурор посилається на порушення оспорюваними договорами принципів проведення публічних закупівель, визначених в Законі України "Про публічні закупівлі" та суспільний інтерес спору, оскільки правовідносини пов'язані з використанням бюджетних коштів. Східний офіс Держаудитслужби виконує функції захисту державних інтересів у вигляді належного дотримання суб'єктами норм чинного законодавства, тому він наділений правом захищати інтереси держави. Управління є головним розпорядником коштів та з його рахунків виділено кошти на оплату за Договором. Окрім того, Управління забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів, здійснює фінансове, матеріально-технічне забезпечення підпорядкованих навчальних закладів.

Згідно зі ст.7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його органи на місцях.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як зазначено в Положенні про Державну аудиторську службу України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, перевірки державних закупівель. Зокрема, згідно п. 4 даного Положення здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Крім того, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Тобто, на Східний офіс Держаудитслужби покладено повноваження, в тому числі, з перевірки дотримання законодавства щодо місцевих бюджетів. Відповідно, доводи відповідача-1 щодо виділення коштів з місцевого бюджету, а не державного, є неспроможними, оскільки прокурором правомірно визначено орган, в інтересах якого подано позов у даній справі.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п. 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України № 23 від 02.06.2017 затверджено Положення про Східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністравтино-територіальних одиниць за їх місцезнаходженням відповідно. Повноваження Східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Таким чином, Східний офіс Державної аудиторської служби України є органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Кіровоградської області.

Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність договорів, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов'язань за договорами, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Таким чином у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Господарський суд враховує, що кошти, використані для оплати товару за оспорюваними договорами, є в тому числі державними з огляду на таке.

Бюджетна система - це сукупність усіх бюджетів, які формуються і діють на території певної країни згідно з її бюджетним устроєм. Бюджетну систему України складають державний бюджет і місцеві бюджети.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 22 БК України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з частиною 5 статті 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (пункт 3).

Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Частиною 1 статті 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Як вбачається з Додатку № 5 до рішення Новомиргородської міської ради від 22.12.17 № 825 "Про міський бюджет на 2018 рік", видатки на об'єкти, придбані за оспорюваними договорами здійснено за рахунок коштів бюджету розвитку.

Відповідно до ст. 71 Бюджетного кодексу України надходження бюджету розвитку місцевих бюджетів включають:

3) дивіденди (дохід), нараховані на акції (частки) господарських товариств, у статутних капіталах яких є майно Автономної Республіки Крим, комунальна власність;

4) плата за надання місцевих гарантій (відповідно до статті 17 цього Кодексу);

4-1) кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

4-2) 10 відсотків коштів від використання (реалізації) частини виробленої продукції, що залишається у власності держави відповідно до угод про розподіл продукції, та/або коштів у вигляді грошового еквівалента такої державної частини продукції (крім коштів від державної частини продукції, виробленої на ділянці надр у межах континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони України), що розподіляються між місцевими бюджетами адміністративно-територіальних одиниць, на території яких знаходиться відповідна ділянка надр, у такому співвідношенні: 5 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим або обласного бюджету; 3,5 відсотка - до районного бюджету; 1,5 відсотка - до сільського, селищного або міського бюджету. Якщо ділянка надр розташована на території декількох адміністративно-територіальних одиниць, кошти між відповідними місцевими бюджетами розподіляються в межах встановленого співвідношення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

5) кошти від відчуження майна, що належить Автономній Республіці Крим, та майна, що перебуває в комунальній власності, включаючи кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них;

6) 90 відсотків коштів від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності до розмежування земель державної і комунальної власності (крім земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, на яких розташовані об'єкти, що підлягають приватизації), при цьому від продажу земельних ділянок, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим: 35 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим, 55 відсотків - до сільських, селищних, міських бюджетів Автономної Республіки Крим;

7) капітальні трансферти (субвенції) з інших бюджетів;

8) кошти від повернення кредитів, наданих з відповідного бюджету, та відсотки, сплачені за користування ними (крім надходжень, визначених пунктами 10 і 11 частини першої статті 69 1 цього Кодексу);

9) місцеві запозичення, здійснені у порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України;

10) кошти, які передаються з іншої частини місцевого бюджету за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, відповідної місцевої ради (щодо коштів резервного фонду місцевого бюджету в частині витрат бюджету розвитку - за рішенням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної місцевої ради).

Таким чином, оскільки фінансування за оспорюваними договорами здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, то у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ. Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Разом з тим, Східний офіс Державної аудиторської служби України не вжив заходів до усунення порушень Закону України "Про державні закупівлі" та оскарження договорів у судовому порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення Заступника керівника Знам'янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби до господарського суду Кіровоградської області з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Окрім того, судом враховано практику господарського суду Кіровоградської області щодо розгляду спорів у подібних правовідносинах за участі таких учасників, викладену у рішеннях від 16.02.2018 у справі № 912/3422/17, від 01.03.2018 у справі № 912/3778/17, від 14.03.2018 у справі № 912/3406/17.

В той же час, господарський суд не приймає до уваги правову позицію, викладену у постанову Верховного Суду у справі № 912/95/17 від 01.08.18, оскільки обставини, викладені у Постанові Верховного Суду не відповідають обставинам даної справи.

Разом з тим, прокурор діє від імені державного органу - прокуратури, на яку законодавством покладені представницькі повноваження, а саме: ст. 131-1 Конституції України установлено, що в Україні діє прокуратура, яка, серед іншого, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статус прокурора і статус представника сторони не є тотожними. Відносини між представником і довірителем засновані на договорі доручення або трудовому договорі. Представник для виконання своїх обов'язків наділяється відповідними повноваженнями й не може виходити за межі цих повноважень, якщо не одержить на це спеціального дозволу.

Натомість, прокурор бере участь у розгляді справ судами як представник держави й виступає гарантом законності при здійсненні судочинства. Виконуючи свої функції, прокурор керується відповідним процесуальним та іншим законодавством.

Тобто, прокурор не є представником у даному спорі Східного офісу Державної аудиторської служби України, він є представником держави і в позові, відповідно до ст.53 ГПК України зазначив орган, який неналежним чином здійснює свої повноваження (у даному випадку бездіяльності щодо проведення перевірок у сфері державних закупівель) у даних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що прокурором правомірно подано позов у даній справі, а доводи відповідача-1 щодо відсутності суспільного інтересу, відсутності правових підстав для звернення до суду в зв'язку із виділенням коштів із місцевого бюджету Новомиргородської міської ради є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Окрім того, слід зазначити, що згідно з ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Даний спір за своєю суттю не є публічно-правовим, а виник із наслідків укладення правочину, тому його слід розглядати саме в порядку господарського судочинства.

У відповідній справі відсутній публічно-правовий спір між заступником прокурора Кіровоградської області, Східним офісом Державної аудиторської служби України, Новомиргородською міською радою та Приватним підприємством "Метекс", оскільки відповідні дії прокурора жодним чином не порушують прав та законних інтересів сторін у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

ОСОБА_6 передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

Частиною 1 статті 2 даного Закону передбачено, що він застосовується, зокрема, до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону товари - продукція, об'єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов'язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, які закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, на які учасникам дозволяється подавати пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційні, цінові пропозиції) або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу 11 Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 № 454 (далі - Порядок №454), предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.

Як встановлено судом, при здійсненні закупівлі елементів дитячих майданчиків Замовником в порушення вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Порядку №454, предмет закупівлі визначено не за показником четвертої цифри у відповідності до Єдиного закупівельного словника.

Так, відповідно до звітів про укладені Договори № UA-2018-04-25-001700-а та № UA-2018-05-23-000500-b, розміщених Новомиргородською міською радою на веб-порталі публічних закупівель Prozorro, закупівля елементів дитячих майданчиків на підставі Договору від 23.04.18 відбулась за кодом ДК 021:2015:37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали, а елементів дитячих майданчиків на підставі Договору від 15.05.18 відбулась за кодом ДК 021:2015:37500000-3 - Ігри та іграшки; атракціони, який входить в розділ 37000000-8 - Музичні інструменти, спортивні товари, ігри, іграшки, ремісничі, художні матеріали.

Фактично Новомиргородською міською радою укладено договори, спрямовані на закупівлю товару за одним кодом на загальну суму 280 000,00 грн.

Таким чином, невірне визначення предмета закупівлі призвело до укладення прямих договорів без проведення процедури закупівлі.

Таким чином, укладені між відповідачами договори не відповідають законодавчим вимогам у сфері публічних закупівель.

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п. 2, передбачають, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про державні закупівлі» визначено, що договір про закупівлю - це договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Таким чином, договір про закупівлю є наслідком процедури закупівлі та укладається за її результатами.

З огляду на викладене договори від 23.04.18 та 15.05.18 суперечать вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки укладені з порушенням встановленої Законом України «Про публічні закупівлі» процедури (у порушення положень ч. 7 ст. 2 даного Закону допущено поділ предмета закупівлі на частини), а також суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки їх укладення фактично призвело до втрати бюджетних коштів у значному розмірі. Відтак вони підлягають визнанню недійсними за позовом прокурора у зв'язку із порушенням державних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин, підлягають задоволенню правомірні та обґрунтовані позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсними договорів №23041 від 23.04.2018 та №15051 від 15.05.2018, укладених між Новомиргородською міською радою Кіровоградської області та Приватним підприємством "Метекс".

За приписами частини 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом 1 частини 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

ОСОБА_6 правовий висновок міститься у поставах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 24.09.2014 у справі № 6-122цс14.

З огляду на вищенаведене, оскільки оскаржувані договори, суперечать вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", суд доходить висновку про необхідність визнання останніх недійсними.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне покласти судовий збір на Новомиргородську міську раду та Приватне підприємство "Метекс" в рівних частинах по 1 762,00 грн.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, заява відповідача-1 про стягнення понесених судових витрат відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір №23041 від 23.04.2018, укладений між Новомиргородською міською радою Кіровоградської області та Приватним підприємством "Метекс".

Визнати недійсним договір №15051 від 15.05.2018, укладений між Новомиргородською міською радою Кіровоградської області та Приватним підприємством "Метекс".

Судові витрати у справі покласти на відповідачів порівну.

Стягнути з Новомиргородської міської ради, (26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 227/7, і.к. 04055104) на користь прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Верхня Пермська, 4, і.к. 02910025, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок 4600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "Метекс" (39627, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Лубенський, 40, і.к. 31847834) на користь прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Верхня Пермська, 4, і.к. 02910025, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок 4600, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили та направити стягувачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Примірники рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Прокуратурі Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4), Знам'янській місцевій прокуратурі (27400, м. Знам'янка, вул. Братів Лисенків, 5), Східному офісу Держаудитслужби (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2), Новомиргородській міській раді (26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 227/7), Приватному підприємству "Метекс" (39627, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Лубенський, 40 та 39600, Полтавська область, м. Кременчук, Головпоштамп а/с №73).

Повне рішення складено 20.11.2018.

Суддя Т. В. Макаренко