ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 листопада 2018 р. Справа № 902/713/18

Суддя господарського суду Вінницької області Колбасов Ф.Ф., розглянувши заяву без номера від 09.11.2018 року, що надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали-Сервіс" про забезпечення позову у справі № 902/713/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали - Сервіс" (вул.Молодіжна, 49, с. Покровське, Олевський район, Житомирська область, 11015)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія - Ц" (вул. Юрія Тютюнника, 101, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600)

про стягнення 209 830,14 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали - Сервіс" звернулося в Господарський суд Вінницької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія - Ц" про стягнення заборгованості в сумі 209830,14 грн., з яких: 200000,00 грн. - основний борг, 2136,99 грн. - 10% річних за користування чужими грошовими коштами, 7693, 15 грн. - пеня за період з 18.09.2018 р. по 26.10.2018 р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 8 від 30.08.2018 р., в частині своєчасного проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 08.11.2018 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/713/18 та призначено підготовче засідання на 05.12.2018 р.

09.11.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали - Сервіс" подано до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована наступним:

Як зазначено в позовній заяві, на виконання договору поставки позивачем була поставлена, а відповідачем прийнята партія товару (145,00 тон цементу марки "портландцемент ПЦ-500 Д20" (навал)) на загальну суму 268250,00 грн.

Відповідно до п. 7.2. договору поставки покупець повинен був оплатити поставлений товар в повному обсязі включно до 17 вересня 2018 року. Натомість станом на день підписання даної заяви відповідачем здійснена лише часткова оплата у розмірі 68 250,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених договором поставки №8 від 30.08.2018 року, на вимоги позивача щодо оплати поставленого товару не реагує.

Необхідність застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме, нерухоме майно та грошові кошти ТОВ "Імперія-Ц" в межах ціни позову у розмірі 209 830 грн. 14 коп., заявник пояснює тим, що на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 04.08.2017 року у справі № 902/523/17 на користь ТОВ "Транс-Ленд" про стягнення заборгованості з ТОВ "Імперія-Ц" за договором поставки, 06.08.2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрите виконавче провадження № 56921697 (стан: примусове виконання), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських "формувань та з сайту Міністерства юстиції України "Автоматизована система виконавчого провадження".

Заявником додано до заяви роздруківку з пошуку виконавчих проваджень по ТОВ "Імперія-Ц".

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову суд відзначає наступне.

Частиною 1 статті 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини такого звернення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказуючи на обставини, якими обґрунтовується необхідність вжиття запобіжних заходів, заявник повинен зазначити підстави вжиття запобіжних заходів, тобто обставини, які підтверджують порушення прав заявника або його уявлення про загрозу порушення цих прав і реальність такої загрози.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник (визнати недійсними правочини), із забороною відповідачам вчиняти певні дії.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та що заявлені заходи є співмірними предмету позову, що буде поданий заявником.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

В той же час, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду у справі за позовом, який подав заявник.

Наявність відкритого виконавчого провадження за іншим рішенням суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову і не свідчить про те, що виконання рішення суду у цій справі в зв'язку з цим буде утруднено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивачем не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраних ним заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, позивачем не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову порушить права заявника, як позивача у справі, та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд відмовляє у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали-Сервіс".

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пиломатеріали-Сервіс" б/н від 09.11.2018 р. про забезпечення позову.

2. Дана ухвала у справі №902/713/18 підписана та набрала законної сили 12.11.2018 р.

3. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до апеляційної інстанції.

4. Ухвалу надіслати сторонам рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул.Молодіжна, 49, с. Покровське, Олевський район, Житомирська область, 11015)

3 - відповідачу (вул. Юрія Тютюнника, 101, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600)