ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 Справа №914/1404/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянув матеріали

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Рудхолмас" (UAB "Rudholmas"), Литовська Республіка, м. Каунас,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудхолм Юкрейн ЛТД", м. Львів,

предмет позову: стягнення 40 000,00 євро, що еквівалентно 1 245 200,00 грн.,

підстава позову: невиконання зобов'язання по договору №07-2006 з доповненнями до договору,

за участю представників:

позивача: Галич П.О. - представник на підставі ордера серії ЛВ №063722 від 26.07.218 року,

відповідача: Пашинська М.М. - представник на підставі довіреності від 26.10.2018 року.

ПРОЦЕС

30.07.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства "Рудхолмас" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудхолм Юкрейн ЛТД" про стягнення 40 000,00 євро, що еквівалентно 1 245 200,00 грн.

Позивачем у справі є Закрите акціонерне товариство "Rudholmas", код 234859330, зареєстроване 16.01.1997 року з адресою самоврядування - м. Каунаса, м. Каунас, вул. Нерес Крант, буд.16, керівник - Гедрюс Жінджюс, що вбачається з виписки основних даних з реєстру юридичних осіб Литовської Республіки від 11.05.2018 року. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (ст.365 ГПК України).

Представництво інтересів позивача у даній справі, у тому числі подання позовної заяви, участь в судових засіданнях, здійснює адвокат Галич Павло Орестович на підставі договору №24/04-1 про надання правової допомоги від 24.04.2018 року та ордера серії ЛВ №063722 від 26.07.2018 року. Відповідно, у господарського суду відсутня необхідність звернення із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, визначеному ст.367 ГПК України.

Ухвалою суду від 06.08.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 13.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.09.2018 року.

Ухвала про відкриття провадження отримана представником позивача 16.08.2018 року та відповідачем 27.08.2018 року, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відводів складу суду сторонами не заявлено. У строк, визначений судом і законом, відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

12.09.2018 року за участю представника позивача підготовче засідання відкладено на 26.09.2018 року.

Ухвалою суду від 26.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 10.10.2018 року. 10.10.2018 року розгляд справи відкладено на 31.10.2018 року.

30.10.2018 року позивачем подано заяву клопотання про долучення доказів та про поновлення процесуального строку для подання доказів, задоволене судом, про що винесено відповідну ухвалу 31.10.2018 року.

У судове засідання 31.10.2018 року з'явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задоволити їх у повному обсязі. Представник відповідача надав усні пояснення про визнання боргу.

У судовому засіданні 31.10.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник у зв'язку з невиконанням, на переконання позивача, відповідачем умов доповнень до договору від 01.06.2006 року по поверненню у зв'язку з достроковим розірванням договору грошових коштів в сумі 40 000,00 євро, отриманих від позивача при укладенні договору як кошти для купівлі земельної ділянки. Вимоги претензії позивача відповідач не виконав, добровільно заборгованість не сплатив.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі, про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, доказами наявність боргу не спростовував, явку представника у судові засідання не забезпечував.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.06.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудхолм Юкрейн ЛТД" (згідно з договором - повірений, надалі по тексту рішення - відповідач) і Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудхолмас" (згідно з договором - довіритель, надалі по тексту рішення - позивач) уклали договір №07-2006 (надалі по тексту рішення - договір), відповідно до умов якого повірений здійснює для довірителя на підставі окремих вказівок останнього посередницьку діяльність по пошуку та купівлі приміщення з земельною ділянкою в гірських районах Західного регіону України, площею до одного гектара, для побудови будинку відпочинку (п.1.1).

Згідно з п.2.2.1 довіритель зобов'язався забезпечити повіреного коштами для купівлі в сумі 40 000,00 євро.

Для виконання даного договору довіритель забезпечує повіреного авансовими коштами. Форма розрахунків - безготівкова. Повірений приступає до виконання доручення після отримання коштів на розрахунковий рахунок. Сума винагороди становить 5 000,00 євро і буде виплачена довірителем після підписання акта виконаних робіт (п.4 договору).

09.06.2006 року Закрите акціонерне товариство "Rudholmas" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "Рудхолм Юкрейн ЛТД" 40 000,00 євро на підставі контракту №07-2006, що підтверджено кредитним переказом клієнта сесія 3231 ІSN:152668 від 09.06.2006 року, долученим позивачем до матеріалів справи із перекладом на українську мову, а також не заперечується та не спростовується відповідачем.

02.06.2006 року сторонами підписано доповнення №01 до договору, яким виправлено помилку в найменуванні довірителя, а саме визначено, що дійсною та правильною організаційно-правовою формою довірителя є Закрите акціонерне товариство "Рудхолмас" (UAB "Rudholmas").

01.06.2010 року сторонами підписано доповнення №01 до договору, яким, зокрема, термін дії договору продовжено на три роки по 01.06.2013 року.

01.06.2013 року шляхом внесення змін до договору від 01.06.2006 року продовжено термін дії договору по 01.06.2016 року, а 01.06.2016 року - продовжено термін дії договору на три роки по 01.06.2018 року.

22.02.2017 року сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків, по якому директором та бухгалтером ТОВ "Рудхолм Юкрейн ЛТД" підтверджено сальдо заборгованості на користь ЗАТ "Рудхолмас" станом на 22.02.2017 року в сумі 40 000,00 євро по контракту №07-2006 від 01.06.2006 року.

23.04.2018 року сторони підписали доповнення №04 до договору, відповідно до якого сторони дійшли взаємної згоди достроково з 23.04.2018 року розірвати договір №07-2006 від 01.06.2006 року. Повірений зобов'язаний повернути довірителю кошти, видані на підставі п.2.2.1 договору, у розмірі 40 000,00 євро до 05.05.2018 року. Це доповнення набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

08.05.2018 року сторонами складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків, по якому директором та бухгалтером ТОВ "Рудхолм Юкрейн ЛТД" підтверджено сальдо заборгованості на користь ЗАТ "Рудхолмас" станом на 08.05.2018 року в сумі 40 000,00 євро по контракту №07-2006 від 01.06.2006 року.

Претензією від 18.05.2018 року позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості в сумі 40 000,00 євро. На підтвердження обставини надіслання відповідачу відповідної претензії позивачем подано копію поштової квитанції з номером відправлення RE021236894LT та копію свого адвокатського запиту від 09.08.2018 року про надання відповідачем інформації щодо отримання претензії від 18.05.2018 року. Листом від 10.08.2018 року за підписом директора ТОВ "Рудхолм Юкрейн ЛТД" А.В.Дробіт відповідачем надано відповідь про отримання ним претензії позивача вих.№1 від 18.05.2018 року 08.06.2018 року та долучено копію конверта, в якому була надіслана претензія (номер відправлення RE021236894LT).

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір №07-2006 від 01.06.2006 року, який по своїй правовій природі є договором доручення.

За договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя (ч.1 ст.1000 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

Відповідно до ч.1 ст.1006 ЦК України повірений зобов'язаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Як встановлено вище, відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати для довірителя на підставі окремих вказівок останнього посередницьку діяльність по пошуку та купівлі приміщення з земельною ділянкою в гірських районах Західного регіону України, площею до одного гектара, для побудови будинку відпочинку. Позивачем у свою чергу забезпечено відповідача коштами в розмірі 40 000,00 євро, після чого повірений зобов'язаний був розпочати виконання своїх обов'язків. Проте, як вбачається з матеріалів справи, згідно з доповненням №04 до договору №07-2006 від 01.06.2006 року, 23.04.2018 року сторони дійшли взаємної згоди достроково з 23.04.2018 року розірвати договір №07-2006 від 01.06.2006 року. Повірений зобов'язаний повернути довірителю кошти, видані на підставі п.2.2.1 договору, у розмірі 40 000,00 євро до 05.05.2018 року. Це доповнення набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1,2,4 ст.653 ЦК України).

Відтак, уклавши відповідно до наведених положень 23.04.2018 року додаткову угоду до договору, сторони погодили розірвання договору, у зв'язку з чим правовідносини між сторонами припинено. Сторонами також погоджено, що до 05.05.2018 року відповідач зобов'язаний повернути позивачу грошові кошти у розмірі 40 000,00 євро, які були сплачені на підставі п.2.2.1 договору, що також відповідає наведеним вище нормам.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, неповернення 40 000,00 євро у строк, визначений додатковою угодою від 23.04.2018 року, вважається простроченням виконання зобов'язання. Невиконання обов'язку по своєчасному поверненню грошових коштів відповідач не заперечує та не спростовує жодними доказами.

Суд зазначає, що позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення заборгованість в іноземній валюті з визначенням еквіваленту до національної валюти з урахуванням наступного. Так, як зазначила Велика палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року (справа № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18) відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд зазначає, що позивачем не доведено виникнення у відповідача обов'язку по оплаті вартості переданого обладнання в межах спору про стягнення заборгованості по договору будівельного підряду, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для стягнення вказаної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, доведеність підстав для їх задоволення. Суд звертає увагу, що у судовому засіданні 31.10.2018 року представник відповідача усно визнав наявність заборгованості у заявленому позивачем розмірі. Проте, суд не покладає в основу рішення про задоволення позовних вимог визнання відповідачем позову, адже окремої письмової заяви чи заяви по суті справи відповідачем не вчинено, що не відповідає положенням ст.191 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудхолм Юкрейн ЛТД" (79024, Львівська обл., місто Львів, вул. Б.Хмельницького, будинок 106, код ЄДР 32420182) на користь Закритого акціонерного товариства "Рудхолмас" (ЛТ-48402, Литовська Республіка, м. Каунас, вул. Нерес Крант, буд.16, код 234859330, податковий номер 348593314, банк: АВ СЕВ Вільнюський банк, CBVILT 2X, IBAN LT02850299) 40 000,00 євро, що еквівалентно 1 245 200,00 грн., боргу та 18 678,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.11.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.