ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1250/18

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Тодорова А.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Олейнічук Т.В. за довіреністю №21/р8-18-004 від 02.01.2018р.;

Від відповідача: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" до товариства з обмеженою відповідальністю „Еліткомсервіс" про стягнення 1791955,21 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" (далі по тексту - ТОВ „Одесагаз-постачання") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Еліткомсервіс" ( далі по тексту - ТОВ „Еліткомсервіс") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1791955,21 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 1 437 006,11 грн., пені у розмірі 174 011,14 грн., трьох відсотків річних у розмірі 15 522,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 29 739,87 грн., збитків у розмірі 135 676,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов'язань, прийнятих на себе за умовами договору на постачання природного газу №008905-ПР від 01.11.2016р. в частині повної оплати вартості спожитого газу.

ТОВ „Еліткомсервіс" не скористалося наданим законом правом на участь свого представника у судовому процесі по даній справі, незважаючи на належне повідомлення про розгляд справи судом, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзиву на позовну заяву від ТОВ „Еліткомсервіс" до господарського суду не надходило. Оскільки ТОВ „Еліткомсервіс" не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.11.2016р. між ТОВ „Одесагаз-постачання" (Постачальник) та ТОВ „Еліткомсервіс" (Споживач) було укладено договір №008905-ПР на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (промислові споживачі та ніші суб'єкти) (далі по тексту - договір №008905-ПР від 01.11.2016р.), у відповідності до п. п. 2.1, 2.3 якого Постачальник постачає природний газ Споживачеві у обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на інших умовах, передбачених договором. Газ, що передається за договором, використовується виключно для потреб, що не є побутовими. Використання газу Споживачем для інших потреб не є предметом даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу" від 9 квітня 2015 року N 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 3.2, 3.6, 3.9 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. місячний обсяг постачання природного газу до пунктів призначення не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Акт приймання-передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.

Згідно з п. 3.10 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. Постачальник здійснює постачання природного газу на протязі року, у тому числі по місяцях: у січні - 1500 тис. м. куб., у лютому - 1500 тис. м. куб., у березні - 1000 тис. м. куб., у листопаді - 1000 тис. м. куб., у грудні - 1000 тис. м. куб. Споживач та його Постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу добової номінації та/або місячної номінації шляхом подання реномінації обсягів транспортування газу для окремої газової доби та/або газового місяця у порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи.

Положеннями п. 5.5 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. передбачено, що оплата за постачання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок Постачальника 100% вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 банківських днів до початку місця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку не оплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунку-фактури.

Згідно з п. 6.3 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. Споживач зобов'язується виконувати умови договору а саме оплачувати Постачальнику вартість послуг згідно з умовами договору; дотримуватись дисципліни споживання природного газу в обсягах та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 7.2.1 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Умовами п. 7.2.2 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. передбачено, що відшкодування збитків Споживачем, що не є побутовим, Постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений Постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу газу, Споживач має компенсувати Постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

2. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений Постачальником за договором постачання природного газу, буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків за перевищення об'єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту І розділу VI Правил постачання природного газу. Відшкодування збитків Споживачем, що не є побутовим, Постачальнику не здійснюється, якщо фактичний обсяг споживання в розрахунковому періоді відрізняється від підтвердженого обсягу природного газу не більше ніж на ±5 %.

Відповідно до п. 11.1 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. цей договір набирає чинності з моменту його підписання та укладається в частині постачання природного газу на термін до 31.12.2016р., а в частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший строк за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ „Одесагаз-постачання" та ТОВ „Еліткомсервіс" на виконання умов договору №008905-ПР від 01.11.2016р. були складені наступні акти приймання передачі природного газу: №8905/11 від 30.11.2016р., №008905/12 від 31.12.2016р., №008905/01 від 31.01.2017р., №008905/02 від 28.02.2017р., №008905/03 від 31.03.2017р., №8905/12 від 31.12.2017р., №8905/12 від 31.12.2017р., №8905/01 від 31.01.2018р., №8905/01 від 31.01.2018р., №8905/02 від 28.02.2018р., №8905/02 від 28.02.2018р., №8905/03 від 31.03.2018р., №8905/03 від 31.03.2018р. Загалом на виконання умов договору №008905-ПР від 01.11.2016р. ТОВ „Одесагаз-постачання" було поставленого відповідачу 191523 м. куб. газу, вартість якого становить 2 001 013,83 грн. Натомість, відповідачем на виконання зобов'язань за договором №008905-ПР від 01.11.2016р. було перераховано позивачеві 564 007,72 грн.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „Еліткомсервіс" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1791955,21 грн., позивачем було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе зобов'язань було часткового оплачено вартість природного газу, що і стало підставою для звернення ТОВ „Одесагаз-постачання" до господарського суду із даними позовними вимогами з метою захисту порушеного права.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем прийняті на себе за договором зобов'язання щодо постачання відповідачу природного газу протягом періоду з листопада 2016р. по березень 2018р. включно виконувались належним чином, а відповідачем, відповідно, було прийнято від ТОВ „Одесагаз-постачання" поставлений протягом вищезазначеного періоду природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем оплата вартості спожитого природного газу протягом спірного періоду у повному обсязі здійснена не була, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за ТОВ „Еліткомсервіс" рахується прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 1 437 006,11 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, що має наслідком задоволення позовних вимог ТОВ „Одесагаз-постачання" у названій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов'язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, поставленого на виконання умов договору №008905-ПР від 01.11.2016р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ТОВ „Еліткомсервіс" на суму основної заборгованості 3% річних у сумі 15 522,04 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" про стягнення із відповідача трьох відсотків річних в сумі 15 522,04 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції у розмірі 29 739,87 грн., через порушення останнім власних зобов'язань у спірних правовідносинах. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" у названій частині також підлягають задоволенню.

З посиланням на умови п. 7.2.1 договору №008905-ПР від 01.11.2016р., позивачем було нараховано ТОВ „Еліткомсервіс" пеню у розмірі 174 011,14 грн. за порушення строків сплати платежів, розраховану позивачем по кожному акту окремо протягом періоду з січня 2018р. по червень 2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про його правильність, у зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" в частині стягнення із ТОВ „Еліткомсервіс" пені у загальному розмірі 174 011,14 грн. підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем із посиланням на п. 7.2.2 договору №008905-ПР від 01.11.2016р., а також на перевищення відповідачем запланованого обсягу споживання природного газу у березні 2018р., було заявлено до стягнення збитки у розмірі 135 676,05 грн., з приводу чого господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об'єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де Vф - об'єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 Закону України „Про ринок природного газу" правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018р. ТОВ „Еліткомсервіс" було спожито природний газ у обсязі 29675 тис. куб. м., що перевищує передбачений п. 3.10 договору №008905-ПР від 01.11.2016р. обсяг споживання природного газу у березні - 1000 тис. м. куб. Таким чином, обсяг понаднормово спожитого відповідачем природного газу у березні 2018р. складає 28 675 тис. куб. м., що, відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, є підставою для стягнення із ТОВ „Еліткомсервіс" на користь ТОВ „Одесагаз-постачання" збитків.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збитків, які були розраховані ТОВ „Одесагаз-постачання" відповідно до наведеної у п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу формули, господарський суд зазначає про їх правильність та обґрунтованість, у зв'язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" в частині стягнення із ТОВ „Еліткомсервіс" збитків у розмірі 135 676,05 грн. підлягають задоволенню. При вирішення питання щодо стягнення із відповідача розрахованих відповідно до Правил постачання природного газу збитків, господарський суд враховує відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження звернення відповідача до позивача із заявою про коригування підтвердженого обсягу природного газу у березні 2018р.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ „Еліткомсервіс" перед ТОВ „Одесагаз-постачання" у загальному розмірі 1791955,21 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди та положень чинного законодавства.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" до товариства з обмеженою відповідальністю „Еліткомсервіс" позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 1 437 006,11 грн., пені у розмірі 174 011,14 грн., трьох відсотків річних у розмірі 15522,04 грн., збитків від інфляції у розмірі 29 739,87 грн., збитки у розмірі 135 676,05 грн. відповідно до ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу", ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610 - 612, 615, 617, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 179, 193, 231, 232 Господарського кодексу України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви розподіляються відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Еліткомсервіс" /68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Карла Маркса, 2Б, ідентифікаційний код 33647853/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання" /65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ідентифікаційний код 39525257/ суму основного боргу у розмірі 1 437 006,11 грн. /один мільйон чотириста тридцять сім тисяч шість грн. 11 коп./, пеню у розмірі 174 011,14 грн. /сто сімдесят чотири тисячі одинадцять грн. 14 коп./, три відсотки річних у розмірі 15 522,04 грн. /п'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять дві грн. 04 коп./, збитки від інфляції у розмірі 29 739,87 грн. /двадцять дев'ять тисяч сімсот тридцять дев'ять грн.. 87 коп./, збитки у розмірі 135 676,05 грн. /сто тридцять п'ять тисяч шістсот сімдесят шість грн. 05 коп./, судовий збір у розмірі 26 879,33 грн. /двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят дев'ять грн. 33 коп./

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 листопада 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна