ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. Справа№ 910/914/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.,

від позивача - Дудник-Дубіняк Д.І.,

від відповідача - Семененко Є.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2018 (повний текст складено 06.07.2018)

у справі №910/914/18 (суддя О.В. Котков)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Дочірнього підприємства "Енергоремонт" Приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт"

про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Енергоремонт" Приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем, як підрядником взятих на себе зобов`язань за договором на закупівлю робіт № 168/23-17 від 27.04.2017 року внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином в частині повернення суми попередньої оплати та нарахованих штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав суду доказів та не довів факт звернення з вимогами до ліквідаційної комісії (ліквідатора) ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка Сергія Олександровича у встановлений ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України строк, факт повної або часткової відмови ліквідаційної комісії (ліквідатора) - Горкуценка Сергія Олександровича у їх визнанні.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 107 517, 48 грн. - штрафу у розмірі 7 % ціни договору та 62 145, 62 грн. - неустойки у розмірі 0,1% вартості невиконаних або виконаних робіт за кожний день прострочення.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник стверджує, що під час розгляду справи ним було направлено на адресу відповідача вимогу №21/2/994 від 28.02.2018 року про включення заборгованості до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 2 600 999, 40 грн., яка включає в себе вимоги, щодо сплати штрафу та неустойки, що є предметом розгляду по даній справі.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 31.07.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Тарасенко К.В. та Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2018 року розгляд справи № 910/914/18 призначено на 02.10.2018 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 року оголошено перерву розгляду справи № 910/914/18 на 08.10.2018 року.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" № 454/2017 від 29.12.2017 року ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" № 185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018 року.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 03.10.2018 року справу №910/914/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року прийнято до провадження та призначено її розгляд на 15.11.2018 року.

В судовому засіданні 15.11.2018 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

27.04.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - позивач, Замовник) та Дочірнім підприємством "Енергоремонт" Приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" (далі - відповідач, Підрядник) був укладений Договір на закупівлю робіт №168/23-17 (далі - Договір; а.с. 21-27).

Відповідно до п.1.1. Договору Підрядник зобов'язується за завданням Замовника виконати роботи, зазначені в пункті 1.2. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити виконані роботи.

Найменування робіт: Роботи з виготовлення поверхонь нагріву до котла ПТВМ-50 для виконання робіт капітального ремонту котла ПТВМ-50 №1 РК "Відрадний" (далі - обладнання) СВП "Київські теплові мережі" ПАТ "Київенерго". Код за державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016:2010 від 01.01.2012) -25.21.13 - Частини котлів центрального опалення. (п.1.2. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору вартість робіт складає 1 279 970,01 грн., крім того, ПДВ 20% - 255 994, 00 грн., що усього становить 1 535 964, 01 грн. відповідно до Договірної ціни та кошторисної документації до неї (Додаток 1 до Договору).

Пунктами 4.1. та 4.2. Договору сторони погодили, що оплата за Договором здійснюється Замовником шляхом попередньої оплати у розмірі 315 456, 04 грн., у тому числі ПДВ. Остаточна плата за виконані роботи здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами Акта КБ-2в та Довідки КБ-3. Підрядник протягом 60 календарних днів з дня надходження коштів у якості попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з Актом КБ-2в, або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням.

Напівсекції конвективної частини обладнання виготовити та у повному обсязі доставити на територію РК "Відрадний" і передати Замовнику до 03.07.2017 (п.6.1. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2017 року, а в частині здійснення розрахунків - до їх повного завершення (п.10.1. Договору).

На виконання умов Договору Позивач виконав свої зобов'язання шляхом здійснення попередньої оплати у розмірі 315 456, 04 грн., що підтверджується платіжним дорученням 21.06.2017 року № , копія якого міститься у матеріалах справи.

В матеріалах справи наявні листи, якими позивач звертався до відповідача щодо уточнення термінів виконання робіт з виготовлення пакетів конвективної частини до котлів ПТВМ-50 №1 РК "Відрадний", а саме №029/23/3/13 від 30.06.2017 року (а.с. 36), № №029/23/3/184 від 14.07.2017 року (а.с. 37), №029/23/3/4347 від 15.08.2017 року (а.с. 38), №029/23/3/4563 від 31.08.2017 року (а.с. 39), №029/23/3/5106 від 02.10.2017 року (а.с. 40) та № 029/23/3/5265 від 11.10.2017 року (а.с. 41).

У відповідь Дочірнім підприємством "Енергоремонт" Приватного акціонерного товариства "Київенергоремонт" запропоновано терміни виконання робіт, які не відповідають строкам, встановленим Договором та не надано жодного розпорядчого чи іншого документу який би підтверджував початок робіт за Договором. (а.с. 42-45).

Зважаючи на те, що станом на 17.10.2017 року Підрядником не виконано свої зобов'язання перед Замовником передбачені п. 1.2 Договору в повному обсязі та не наданого жодного документу на підтвердження початку робіт, визначених Договором, позивач звернувся до відповідача з претензією від 24.10.2017 року №029/23/3/5450 щодо виготовлення напівсекції конвективної частини до котла ПТВМ-50 №1 у кількості зазначеній в додатку 1 до договору протягом 2-х днів з моменту отримання даної претензії. (а.с. 46-47).

Вказаною вище претензією також повідомлено Підрядника про те, що у разі невиконання останнім своїх зобов'язань за Договором №168/23-17 від 27.04.2017 року Замовник буде змушений звертатися до суду про стягнення штрафних санкцій за невиконання Договору.

Позивач в своїй позовній заяві вказував, що Підрядник повинен був підтвердити використання коштів згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням до 21.08.2017 року. Також, позивач звертав увагу суду, що станом на дату звернення до суду з заявою, відповідний акт Позивачем не отримано, що свідчить про порушення умов підписаного між сторонами Договору, а тому позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,1 % від вартості невиконаних робіт або несвоєчасного виконання робіт - 62 145, 62 грн., штрафу у розмірі 7% ціни Договору - 107 517, 48 грн. та стягнення суми попередньої оплати - 315 456, 04 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи у суді першої інстанції місцевим господарським судом встановлено, що між ПАТ "Київенерго" та ДП "Енергоремонт" ПрАТ "Київенергоремонт" 20.02.2018 року підписано Угоду №54/23-18 про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог. (а.с. 97-98).

За умовами угоди від 20.02.2018 року № 54/23-18 ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" та ДП "Енергоремонт" ПрАТ "Київенергоремонт" дійшли згоди про зарахування, зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями передбаченими у п. 1 цієї угоди, а саме на суму 315 456, 04 грн.

Таким чином, зобов'язання ДП "Енергоремонт" ПрАТ "Київенергоремонт" перед ПАТ "Київенерго" з повернення попередньої оплати за договором від 27.04.2017 №168/23-17 у розмірі 315 456, 04 грн. припинилося, у зв'язку з чим позивачем в межах підготовчого провадження було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просив суд стягнути з Відповідача пеню 0,1 % від вартості невиконаних робіт або несвоєчасного виконання робіт у розмірі 61 829, 38 грн. та штраф у розмірі 7% ціни Договору у розмірі 107 517, 48 грн. (а.с. 93-94).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору на закупівлю робіт №168/23-17 від 27.04.2017 року в частині своєчасного виконання робіт.

Частиною 1 ст.174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 853 та 837 ЦК України, обов'язок замовника прийняти виконані роботи поряд з обов'язком їх оплатити складає суть відносин підряду, законодавче регулювання якого зводиться до того, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що підрядник протягом 60 календарних днів з дня надходження коштів у якості попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з Актом КБ-2в, або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням.

Відповідно до п.6.1. Договору напівсекції конвективної частини обладнання виготовити та у повному обсязі доставити на територію РК "Відрадний" і передати Замовнику до 03.07.2017 року.

Таким чином, відповідач у строк до 03.07.2017 року повинен був надати документи на підтвердження початку робіт, визначених Договором.

Пунктом 13.7 Договору сторони погодили, що будь-які зміни та доповнення до цього Договору є невід'ємною частиною цього Договору та є обов'язковими для виконання Сторонами лише в разі, якщо вони оформлені таким чином: виконані письмово, підписані повноважними представниками Сторін, скріплені печатками сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що не зважаючи на наявне листування про відстрочення виконання зобов'язань за договором, останні не можуть вважатися зміною чи доповненням до Договору, у зв'язку із неналежним їх оформленням, як то погодили сторони у Договорі.

Однак, Відповідачем, в свою чергу, не було надано суду жодного доказу на спростування доводів Позивача щодо неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором в частині виконання робіт та дотримання строків.

Одночасно, у зв'язку з тим, що зобов'язання ДП "Енергоремонт" ПрАТ "Київенергоремонт" перед ПАТ "Київенерго" з повернення попередньої оплати за договором від 27.04.2017 №166/23-17 у розмірі 315 456, 04 грн. припинилося зарахуванням зустрічних однорідних вимог, то колегія суддів дійшла висновку, що Відповідач не заперечує проти факту порушення ним термінів виконання робіт за Договором.

Відповідно, загальні умови виконання зобов'язання визначені статтею 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення термінів виконання робіт за цим Договором Підрядник зобов'язаний сплатити на користь Замовника неустойку у розмірі 0,1% від вартості невиконаних або несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% ціни цього Договору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, враховуючи допущене Відповідачем порушення зобов'язання, у Позивача в силу п.8.2. Договору виникло право вимагати від Відповідача сплати неустойки, а саме - пені у розмірі 0,1% від вартості невиконаних або несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення.

Так як, прострочення виконання обов'язку своєчасно виконати роботи почалось 03.07.2017 року, а розмір попередньої оплати становить 315 456, 04 грн., нарахування пені є правомірним,

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управне на сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Як вбачається з п. 8.2. Договору сторонами було погоджено, що у разі порушення термінів виконання робіт за цим Договором Підрядник зобов'язаний сплатити на користь Замовника неустойку у розмірі 0,1% від вартості невиконаних або несвоєчасно виконаних робіт за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% ціни цього Договору.

Відтак, позивачем правомірно було нараховано штраф та пеню за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Проте, місцевий господарський суд в своєму рішенні дійшов висновку, що позивач не надав суду доказів та не довів факт звернення з вимогами до ліквідаційної комісії (ліквідатора) ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка Сергія Олександровича у встановлений ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України строк, факт повної або часткової відмови ліквідаційної комісії (ліквідатора) - Горкуценка Сергія Олександровича у їх визнанні, оскільки відповідач перебуває в стані припинення та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Протоколом №37/2017 від 19.12.2017 засідання Наглядової ради ПАТ "Київенергоремонт" серед іншого було прийнято рішення про припинення ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" шляхом його ліквідації.

Згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 21.12.2017 - ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" перебуває в стані припинення.

Змістом статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті ліквідації, а за частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується серед іншого за рішенням її учасників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 2 ст. 104 ЦК України).

Відповідно до ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи може бути покладено на орган управління юридичної особи.

З моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Виходячи з аналізу вищевказаної статті кредитори повинні пред'являють свої вимоги до юридичної особи, що ліквідується, впродовж строку встановленого ліквідаційною комісією, який не може бути менше двох місяців з моменту публікації повідомлення про ліквідацію ( ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищенаведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що чинним законодавством встановлено певний спосіб захисту порушених прав у випадку коли боржник знаходиться у стані припинення (ліквідації) шляхом звернення до ліквідаційної комісії з кредиторськими вимогами, за результатами яких, у разі їх задоволення, включаються до проміжного ліквідаційного балансу, а у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Колегія суддів зазначає, що кредитори, можуть звернутись з позовом до ліквідаційної комісії, проте відповідачем у такій справі є юридична особа, оскільки ліквідаційна комісія може лише виступати від імені юридичної особи і не може самостійно бути відповідачем та позивачем, оскільки не є юридичною особою. За приписами статей 111, 112 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія діє не від власного імені, а від імені юридичної особи як її орган.

Статтею 111 Цивільного кодексу України передбачено, що ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Порядок ліквідації юридичної особи визначений ст. 111 Цивільного кодексу України. Питання достатності чи недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів (майна) виявляється на етапі затвердження проміжного ліквідаційного балансу, від дня затвердження якого починаються розрахунки з кредиторами юридичної особи.

У разі відхилення вимог кредитора ліквідаційною комісією, якщо після цього кредитор не звертався з позовом до затвердження ліквідаційного балансу, відповідні зобов'язання та інші правовідносини припиняються. Такі ж наслідки наступають і при пред'явленні кредитором вимог після затвердження ліквідаційного балансу. Це не виключає задоволення вимог таких кредиторів за рішенням ліквідаційної комісії. Вважаються погашеними, тобто припиняються, також вимоги, що не задоволені за відсутності у юридичної особи, що ліквідується, майна.

Тобто, виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. В разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія складає ліквідаційний баланс, який затверджується учасниками юридичної особи або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Отже, колегія суддів підводячи підсумки зазначає, що нормами діючого законодавства встановлено спеціальний порядок виконання кредиторських зобов'язань юридичною особою, яка ліквідується. Законодавством встановлено певний спосіб захисту порушених прав у випадку, коли боржник знаходиться у стані припинення (ліквідації), звернення до суду з позовом з вимогами, які пов'язані з діяльністю ліквідаційної комісії, а не стягненням заборгованості за наявними невиконаними зобов'язаннями.

Колегія суддів також звертає увагу, що вимоги ЦК України не передбачають можливості пред'явлення вимог безпосередньо до суду, а чітко визначають, що захист прав кредитора у суді в порядку частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України відбувається виключно у разі відмови або ухилення ліквідаційної комісії від розгляду вимог кредитора.

Даної позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові №912/1433/16 від 04 жовтня 2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до ліквідаційної комісії (ліквідатора) ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка Сергія Олександровича з кредиторськими вимогами на суму 107 517, 48 грн. (штраф) та 61 829, 38 грн. (неустойка).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у листі № 07/0119/1 від 02.04.2018 року (а.с. 175-176) "Щодо розгляду вимоги-претензії від 28.02.2018 р. № 21/2/994" ліквідатора ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка С.О. мова йшла про включення до проміжного ліквідаційного балансу заборгованості у загальному розмірі 2 600 999, 40 грн., зокрема, за договором на закупівлю робіт № 168/23-17 від 27.04.2017 року лише в сумі 315 456,04 грн., яку було погашено повністю.

Долучена позивачем до апеляційної скарги вимога-претензія №21/2/994 від 28.02.2018 року, як доказ того, що позивач звертався до ліквідаційної комісії (ліквідатора) ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка Сергія Олександровича з кредиторськими вимогами на суму 107 517, 48 грн. (штраф) та 61 829, 38 грн. (неустойка) колегією суддів не приймається з підстав недоведеності позивачем обставин неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Окрім цього, в даному листі не йдеться мова про зобов`язання, які виникли між сторонами за договором на закупівлю робіт № 168/23-17 від 27.04.2017 року.

У вказаній вище вимозі №21/2/994 від 28.02.2018 року відсутні посилання на договір, що є підставою виникнення зобов`язань за якими виник борг відповідача.

Відтак, оскільки позивачем не надано доказів звернення до ліквідаційної комісії (ліквідатора) ДП "Енергоремонт" ПАТ "Київенергоремонт" - Горкуценка Сергія Олександровича з кредиторськими вимогами на суму 107 517, 48 грн. (штраф) та 61 829, 38 грн. (неустойка), як того вимагає спеціальний порядок виконання кредиторських зобов'язань юридичною особою, яка ліквідується встановлений Цивільним кодексом України, а тому даний позов по своїй суті є передчасним.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року у справі №910/914/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 року у справі № 910/914/18 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/914/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.11.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз