Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "06" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/104/17

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" (Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик)

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишевичі" (Житомирська область, Радомишльський район, с. Вишевичі)

про визнання банкрутом

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від кредитора: Попова О.А. - довіреність від 08.01.18 (ТОВ "Статус-Агро" та СТОВ "Агрокомплекс-98");

- від боржника: Довбиш С.П. - довіреність від 01.11.18 (ТОВ "Вишевичі");

- за участю: Прядко А.М. - посвідчення а/к №973 від 21.05.2018.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/104/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишевичі".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.10.2018, зокрема, прийнято та призначено до розгляду в наступному судовому засіданні на 06.11.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" від 16.10.2018 про забезпечення вимог кредиторів боржника.

02.11.2018 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" надійшло клопотання (пояснення) від 01.11.2018, з додатком.

В засіданні суду 06.11.2018 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" від 16.10.2018 про забезпечення вимог кредиторів боржника.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" заяву підтримала та надала усні пояснення в обгрунтування.

Представник боржника заяву підтримала та надала усні пояснення.

Представники в засіданні суду 06.11.2018 зазначили, що додаткових пояснень не має.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, Господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

16.10.2018 на адресу Господарського суду Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" надійшла заява від 16.10.2018 про забезпечення вимог кредиторів.

У своїй заяві посилається на наступне.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №117008333 від 14.03.2018 р., що є в матеріалах справи, вбачається, що TOB "Вишевичі" має право оренди земельних ділянок, що розташовані за адресою: Житомирська область, Радомишльський р., с/рада Вишевицька. Більшість цих земельних ділянок були передані в суборенду TOB "Антарес-Агро".

Заявник/Кредитор дізнався про те, що фізичні особи - власники орендованих Боржником земельних ділянок звернулися до Радомишльського райсуду Житомирської області із позовами до TOB "Вишевичі" про розірвання цих договорів оренди. Ці позовні заяви були задоволені, Радомишльський районний суд Житомирської області ухвалив договори оренди земельних ділянок, укладених із TOB "Вишевичі" розірвати. При цьому, ці рішення були прийняті судом без участі представника TOB "Вишевичі" та з порушення процесуального законодавства. Зазначені справи повинні були розглядатися господарським судом, в межах справи про банкрутство, а не в порядку цивільного судочинства. При цьому, слід враховувати, що договори оренди та суборенди, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є чинними, до виключення їх з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Орендуючи земельні ділянки, боржник має можливість здійснювати господарську діяльність, отримувати прибуток.

З огляду на зазначене просить суд заборонити будь-яким суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, права оренди на які зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю "Вишевичі", згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №117008333 від 14.03.2018, а саме, щодо земельних ділянок за адресою Житомирська область, Радомишльський район, с/рада Вишевицька за кадастровими номерами, перелік яких вказаний у даній заяві.

В якості доказів до заяви додано роздруківки судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, забороною вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно ст.18 Закону про банкрутство, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.10.2017, зокрема, введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Вишевичі"; зазначено, що з моменту винесення ухвали про введення процедури санації:

- керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією;

- зупиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації;

- арешт на майно боржника та інші обмеження його дій щодо розпорядження майном можуть бути накладені виключно у межах процедури санації та у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Отже, управління боржником та повноваження органів управління перейшли до керуючого санацією.

Забезпечення вимог кредиторів саме в процедурі санації боржника законодавчо не передбачено, адже санація здійснюється з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Відповідно до ч.5 ст. 28 Закону про банкрутство, керуючий санацією має право, зокрема, розпоряджатися майном боржника відповідно до плану санації та з урахуванням обмежень, передбачених законодавством;

Згідно ч.6 ст. 28 Закону про банкрутство, керуючий санацією зобов'язаний: прийняти до господарського відання майно боржника та організувати проведення його інвентаризації; відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами; розробити та подати до суду у випадках, передбачених цим Законом, план санації, погоджений з комітетом кредиторів; забезпечити ведення боржником бухгалтерського і статистичного звіту та фінансової звітності; здійснювати заходи щодо стягнення на користь боржника дебіторської заборгованості, а також стягнення заборгованості з осіб, які несуть з боржником відповідно до закону або договору субсидіарну чи солідарну відповідальність; розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації; заявляти в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог кредиторів за зобов'язаннями, які виникли після порушення справи про банкрутство; повідомляти у десятиденний строк з дня винесення господарським судом відповідної ухвали орган, уповноважений управляти державним майном, про своє призначення, затвердження мирової угоди, закінчення виконання плану санації, звільнення від обов'язків; забезпечувати визначення початкової вартості майна шляхом проведення незалежної оцінки в разі відчуження майна у процедурі санації в порядку, установленому законодавством про оцінку майна, майнові права та професійну оціночну діяльність; повідомляти орган, уповноважений управляти державним майном, про реалізацію плану санації щодо боржника - державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого частка державної власності становить п'ятдесят і більше відсотків; надавати господарському суду на його вимогу інформацію про здійснення плану санації; на період санації виступати представником сторони (власника) у колективному договорі; здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

Тобто, керуючий санацією, здійснює управління майном боржника та діє в його інтересах, а отже питання щодо контролю (укладання, зміна, розірвання, тощо) договірних відносин є його обов'язком.

Арешти чи інші обмеження в процедурі санації боржника не передбачені нормами Закону про банкрутство, адже вони перешкоджатимуть виконанню плану санації, господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Також слід зазначити, що відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Тобто, оренда земельної ділянки надається на встановлений договором строк.

Згідно приписів ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, питання щодо збереження договірних відносин (оренда земельних ділянок) не є заходом забезпечення вимог кредиторів. Це питання здійснення боржником господарської діяльності, контроль і заходи по їх збереженню, що у даному випадку здійснюється керуючим санацією боржника, а не судом.

З огляду на те, що заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією та скасовані ухвалою від 26.10.2017, та те, що застосування заходів обмеження у процедурі санації законодавчо не передбачено, суд вважає доводи, зазначені в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" від 16.10.2018 про забезпечення вимог - такими, що суперечать чинному законодавству України.

Також, суд зазначає, що банкрут не позбавлений можливості звернення з заявою про забезпечення позову у справах про розірвання договорів оренди, які, за інформацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро", тривають в загальних судах, що і буде належним способом захисту прав банкрута.

Враховуючи викладене, Господарський суд Житомирської області дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" від 16.10.2018 про забезпечення вимог кредиторів боржника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 28-30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Агро" від 16.10.2018 про забезпечення вимог кредиторів боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 підпункту 17 пункту 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата складання повного тексту ухвали: 09.11.2018

Суддя Гнисюк С.Д.