ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"14" листопада 2018 р.м. Одеса № 916/2508/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 2710/18
про визнання незаконними та скасування рішення та акту
09.11.2018 року до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача - Приватної виробничо-комерційної фірма „Вікторія надійшла позовна заява (вх. №2710/18) до відповідача Публічного акціонерного товариства „Одесагаз, в якій просить суд визнати незаконними та скасувати рішення комісії №181 від 13.07.2018 року та акт-розрахунок №181 від 13.07.2018 року, складені Приватним акціонерним товариством „Одесагаз відносно Приватної виробничо-комерційної фірма „Вікторія та стягнути з відповідача судовий збір.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:
По-перше, у відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Однак, подана позивачем позовна заява, в порушення вказаних вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України, не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
По-друге, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з ч. 1 та ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
Однак, в порушення зазначених вимог законодавства до позовної заяви позивачем додані докази у не засвідчених копіях.
Отже, позивачем при зверненні з даним позовом, в порушення вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України не додано докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
По-третє, п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Водночас ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України визначено обовязок позивача до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Як встановлено судом, позивачем в якості доказів про направлення відповідачу позовної заяви з доданими до неї документами подано лише фіскальний чек ПАТ „Укрпошта від 09.11.2018 року.
Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.
З огляду на викладене, суд зазначає, що належним доказом про направлення позовної заяви з доданими документами відповідачам є опис вкладення, тоді як фіскальний чек установи пошти, може лише свідчити про надання послуг з поштового відправлення.
Отже, позивачем, в порушення вимог статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, не додано належних доказів, підтверджуючих відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.
По-четверте, за приписами п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-V-І. При цьому, згідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1762,00 грн. і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 616 700,00 грн., а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762,00 грн.
Як вбачається із змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання незаконними та скасування відповідних рішення комісії та акту-розрахунку.
Таким чином, позивач при подані даного позову до господарського суду, має сплатити судовий збір у розмірі 3524,00 грн., тобто за дві вимоги немайнового характеру.
При цьому, в якості доказів сплати судового збору позивачем надано квитанцію №ПН2814 від 08.11.2018р. на суму 1762,00 грн.
Отже, як встановлено судом, матеріали позовної заяви Приватної виробничо-комерційної фірма „Вікторія не містять доказів, підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Приватної виробничо-комерційної фірма „Вікторія без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду: письмових відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; належних доказів, підтверджуючих надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення документів; доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; належним чином засвідчених доказів доданих до позовної заяви, відповідно до вимог п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, ст.ст. 91, відповідно до вимог ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Позовну заяву Приватної виробничо-комерційної фірма „Вікторія залишити без руху.
2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
4.Копію ухвали надіслати:
1) Приватній виробничо-комерційній фірмі „Вікторія на адресу:
Ухвала набрала законної сили 14.11.2018 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська