ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2018 р. Справа №924/672/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В. при секретарі судового засідання Виноградов Б.С., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ

до Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення 545840,54 грн. - інфляційних втрат, 164484,24 грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 директор;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №569 від 25.05.2018р.;

Рішення виноситься 05.11.2018р., оскільки в судовому засіданні 17.10.2018р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 545840,54 грн. - інфляційних втрат (за період з жовтня 2017 по червень 2018), 164484,24 грн. - 3% річних (за період з 18.10.2017р. по 24.07.2018р.). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він є переможцем конкурсних торгів на закупівлю послуг, проведених ПАТ "Хмельницькобленерго", однак останнє, незважаючи на неодноразові звернення ТОВ "ЗК "ПРИВАТ", направлення проекту договору та інші дії, спрямовані на укладення договору, ухиляється від його укладення, тоді як обов'язковість його укладення передбачено законодавством України

Зазначає, що у вересні 2016р. позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовною заявою про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. позов задоволено частково. Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ".

Позивач зазначає, що AT "Хмельницькобленерго" зверталось до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним нікчемного договору про закупівлю укладеного за рішенням суду. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі №910/17541/17 (залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 року, Постановою Верховного суду від 18.04.2018 ) у задоволенні позову відмовлено.

Наголошує також на тому, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17 (залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2018) позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 8 606 022 грн. 12 коп. було задоволено частково: стягнено з Відповідача на користь Позивача 7 147 231 грн. 86 коп. основного боргу, 903 880 грн 06 коп. неустойки, 430 959 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 109 264 грн. 53 коп. річних та 128 870 грн. 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стверджує, що станом на 24.07.2018 AT "Хмельницькобленерго" не виконало своїх грошових зобов'язань по договору, укладеному згідно із рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017 у справі №924/949/16, рішення господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17.

Таким чином вказує, що внаслідок порушення публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" свого зобовязання, товариство з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" було вимушене звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених і охоронюваних законом інтересів.

Представник відповідача у письмовому відзиві від 31.08.2018р. проти позову заперечує. Зазначає, що обґрунтовуючи суму інфляційних втрат, позивач таблично вказує відсотки індексу інфляції по зазначених періодах (помісячно), однак, на думку відповідача, невідоме джерело походження цих даних, а період прострочення є помилковим. Щодо розрахунку трьох відсотків річних за період з 18.10.2017 по 24.07.2018 року зазначає, що мала місце менша кількість днів прострочення, аніж зазначена в позовній заяві позивачем.

Зазначає, що AT "Хмельницькобленерго" є невід'ємною частиною об'єднаної енергетичної системи України та відноситься до стратегічно важливих підприємств держави, статутний капітал якого поділений на прості іменні акції, 70,01% з яких належить державі. Покладення додаткового фінансового навантаження при відсутності реального фінансування, потягне за собою збитки, неможливість покриття витрат Товариством, тощо, що у свою чергу призведе до перебоїв в постачанні електроенергії для споживачів Хмельницької області та ризик невиконання інвестиційної програми AT "Хмельницькобленерго".

У відповіді на відзив від 25.09.2018р. позивач наголошує на тому, що розрахунок інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання здійснений за період з жовтня 2017 по червень 2018, відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17 встановлено факт правомірного нарахування інфляційних втрат за період з квітня по вересень 2017р. в розмірі 430959,58 грн., позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з квітня по вересень 2017р. визнано обґрунтованими. Також зазначає,що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги, викладені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав його необґрунтованості.

У підготовчому засіданні 04.09.2018р. суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання відповідача від 04.09.2018р. про залучення третьої особи, оскільки відповідачем всупереч статті 50 ГПК України не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права або обов'язки Фонду державного майна України щодо однієї із сторін.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 частково було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору. Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 - без змін.

Як встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17 (залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2018) відповідно до п. 1.1. договору про закупівлю (далі договір) виконавець (ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ") зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) комплекс земельно-кадастрових робіт з оформлення права користування земельними ділянками для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 2.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 14294463,72 (чотирнадцять мільйонів двісті дев'яносто чотири тисячі чотириста шістдесят три гривні 72 коп.) гривні, у тому числі ПДВ 2382410,62 (два мільйони триста вісімдесят дві тисячі чотириста десять гривень 62 коп.).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що замовник на протязі 3 робочих днів, починаючи з дня укладення договору, зобов'язується сплатити кошти (передплата 50% від виконання робіт згідно календарного плану) виконавцю у розмірі 7147231,86 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч двісті тридцять одна гривня 86 коп.) гривень.

Згідно з п. 2.3. договору замовник протягом 180 банківських днів з дня отримання ним робіт згідно календарного плану та підписання акта приймання-передачі робіт зобов'язується здійснити повну оплату виконавцю робіт згідно календарного плану.

Виконавець надає замовникові послуги, а замовник сплачує за наданні послуги за цінами та у термін, які зазначені у специфікації, що надається до цього договору і є його невід'ємною частиною (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 2.6. договору розрахунки за надані послуги здійснюються з розрахункових рахунків ПАТ "Хмельницькобленерго" в два етапи: 1 етап - передплата 50% від виконання робіт згідно календарного плану; 2 етап - залишок коштів 50% на умовах відстрочки платежу на термін не менше 20 банківських днів після підписання акту виконання послуг. Замовник здійснює оплату наданих послуг виконавцю на підставі виставленого рахунку-фактури згідно календарного плану виконання робіт.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що початок робіт - з моменту укладення договору та передачі вихідних даних замовником, закінчення 30.06.2019 року.

Згідно з п. 5.1. договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим договором.

У разі затримки сплати коштів замовником, замовник сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплачених коштів за договором за кожний день затримки (п. 5.3.договору).

Договір про закупівлю дійсний до 30.06.2019 року, а у частині грошових зобов'язань до повного виконання (п. 9.7. договору).

Відповідно до п. 11. невід'ємною частиною договору є: додаток 1 - Технічне завдання на виконання робіт; додаток 2 - Календарний план; додаток 3 - Протокол погодження договірної ціни; додаток 4 - Кошторис на виконання робіт.

13.03.2017р. ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" звернулося з листом №0313/2 до ПАТ "Хмельницькобленерго", в якому повідомило, що позивач розпочав роботи відповідно до п. 4.1. договору про закуплю, з моменту укладення договору та передачі вихідних даних замовником. Також просив у разі наявності вихідних даних передати їх для пришвидшення виконання робіт на належному рівні.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №130317/1 від 13.03.2017р. на суму 7147231,86 грн. (передоплата 50% від виконання робіт). Лист та рахунок-фактура направлені відповідачу цінним листом 15.03.2017р., що підтверджується фіскальним чеком від 15.03.2017р. та описом вкладення у цінний лист.

12.04.2017р. ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" звернулося з листом №0412/2 до ПАТ "Хмельницькобленерго", в якому повідомило, що позивач розпочав роботи по договору про закуплю, укладеного між ПАТ "Хмельницькобленерго" (замовник) та ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (виконавець). Також позивачем повторно було виставлено відповідачу для оплати рахунок-фактуру №120417/1 від 12.04.2017р. на суму 7147231,86 грн. (передоплата 50% від виконання робіт). Лист та рахунок-фактура направлені відповідачу цінним листом 12.04.2017р., що підтверджується фіскальним чеком від 12.04.2017р., описом вкладення у цінний лист та отримані ПАТ "Хмельницькобленерго" 18.04.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції від 12.04.2017р.

В листі від 25.05.2017р. №0525/2 ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" повідомило ПАТ "Хмельницькобленерго", що виконавець власними та залученими силами виконує роботи згідно пунктів 6.1.1., 6.1.2, 6.1.3, 6.2.1., 6.2.2., 6.2.3, 6.2.4., 6.3.1 додатку 1 до договору, зокрема: аналіз наявних вихідних даних; підбір проектних, картографічних матеріалів, необхідних для виконання роботи (робота з архівними матеріалами); обстеження земельних ділянок в натурі (на місцевості); проектно-вишукувальні роботи; виконання (уточнення) розрахунків розмірів та площ земельних ділянок; складання каталогів координат меж земельних ділянок у вершинах кутів поворотів сторін (каталог координат меж земельних ділянок повинен бути виконаний в системі координат СК - 63 (УСК - 2000), при використанні спеціалізованого програмного забезпечення та складено у вигляді таблиць); оформлення кадастрових планів земельних ділянок у масштабі, який забезпечує чітке зображення всіх елементів і написів; підготовка графічних матеріалів з позначенням місця розташування земельних ділянок та їх орієнтованими розмірами; підготовка проектів клопотань замовника до відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою". В зазначеному листі позивач посилаючись на великий обсяг робіт, стислі терміни та ситуацію, що склалася довкола виконання договору про закупівлю, запропонував відповідачу виконати зобовязання за договором та сплатити кошти в розмірі 7147231,86 грн. на підставі виставленого рахунку-фактури №250517/1 від 25.05.2017р. Лист та рахунок-фактура направлені відповідачу цінним листом 25.05.2017р., що підтверджується фіскальним чеком від 25.05.2017р., описом вкладення у цінний лист та отримані ПАТ "Хмельницькобленерго" 09.06.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції від 25.05.2017р.

06.06.2017р. позивач звернулася з листом №0616/2 до ПАТ "Хмельницькобленерго", в якому посилаючись на прострочення виконання грошового зобовязання за договором про закупівлю, з метою уникнення судових процесів та зважаючи на листи ТОВ "ЗК "ПРИВАТ" від 13.03.2017р. №0313/2, від 12.04.2017р. №0412/2 та від 25.05.2017р. №0525/2, просило відповідача вирішити питання щодо погашення заборгованості у розмірі, передбаченому договором. Лист з копіями листів від 13.03.2017р. №0313/2, від 12.04.2017р. №0412/2 та від 25.05.2017р. №0525/2 направлені відповідачу цінним листом 12.04.2017р., що підтверджується фіскальним чеком від 12.04.2017р. та описом вкладення у цінний лист.

11.09.2017р. ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" звернулося до ПАТ "Хмельницькобленерго" з претензією №0911/2, в якій наголошувало, що договір про закупівлю між ТОВ "ЗК "ПРИВАТ" та ПАТ "Хмельницькобленерго" вважається укладеним 11.04.2017р., з дня набрання законної сили рішенням. Посилаючись на те, що станом на 11.09.2017р. відповідач жодним чином не виконало свій обовязок щодо сплати грошових коштів у розмірі, передбаченому договором, позивач вимагав сплатити 7889564,88 грн., з яких 7147231,86 грн. відповідно до п. 2.2. договору (передплата 50% від виконання робіт) та 742333,02 грн. відповідно до п. 5.3. договору (неустойка). Претензія направлена відповідачу цінним листом, що підтверджується фіскальним чеком від 11.09.2017р., описом вкладення у цінний лист та отримана ПАТ "Хмельницькобленерго" 19.09.2017р., про що свідчить повідомлення про вручення поштової кореспонденції від 11.09.2017р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. у справі №910/17541/17 в позові публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" про визнання недійсним нікчемний договір про закупівлю (укладений між ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" та ПАТ "Хмельницькобленерго") відмовлено. Постановою від 30 січня 2018 р. Київського апеляційного господарського суду та Постановою Верховного суду від 18 квітня 2018 року рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. у справі №910/17541/17 залишено без змін. Під час розгляду вищевказаної справи суди дійшли висновку, що ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель", на яку посилався позивач (ПАТ "Хмельницькобленерго") в даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки спірний правочин було укладено за рішенням суду. Також зазначено, що пропуск строку укладення договору сталося у звязку із діями самого товариства, оскільки ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" саме через неукладення договору ПАТ "Хмельницькобленерго" звернулося до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Разом з тим, судом враховано, що під час розгляду справи №924/949/16, судами не було виявлено ознак нікчемності договору в силу ст. 41 Закону України "Про здійснення державних закупівель.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі №924/1048/17 позов ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" м. Київ до ПАТ "Хмельницькобленерго" м.Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду державного майна України м. Київ про стягнення 8606022,12 грн., з яких: 7147231,86 грн. - основний борг, 918566,15 грн. - неустойки, 430959,58 грн. - інфляційних втрат, 109264,53 грн. - 3% річних задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629,86 грн. основного боргу, 903880,06 грн. неустойки, 430959,58 грн. інфляційних втрат, 109264,53 грн. 3% річних, 128870,04 грн. витрат по оплаті судового збору. В решті позову відмовлено. Зазначене рішення Постановою від 04 червня 2018 року Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін.

Враховуючи, що відповідач не виконує своїх зобовязань за договором про закупівлю, позивач звернувся з позовом про стягнення 545840,54 грн. - інфляційних втрат (за період з жовтня 2017 по червень 2018), 164484,24 грн. - 3% річних (за період з 18.10.2017р. по 24.07.2018р.).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 - без змін. Таким чином, договір про закупівлю між ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та ПАТ "Хмельницькобленерго" є укладеним 11.04.2017р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі №924/1048/17 позов ТОВ "Землевпорядна компанія "Приват" м.Київ до ПАТ "Хмельницькобленерго" м.Хмельницький за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду державного майна України м. Київ про стягнення 8606022,12 грн., з яких: 7147231,86 грн. - основний борг, 918566,15 грн. - неустойки, 430959,58 грн. - інфляційних втрат, 109264,53 грн. - 3% річних задоволено частково. Зазначене рішення Постановою від 04 червня 2018 року Рівненського апеляційного господарського суду залишено без змін. При цьому, у рішення суду судом встановлено, що відповідач зобовязаний був провести передплату в розмірі 50% від вартості виконання робіт до 15.04.2017р., тобто кінцевий термін проведення передплати є 14.04.2017р.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов'язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова №18), згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Тому судові рішення у справі №924/949/16, №924/1048/17 не можуть бути поставлені під сумнів, а прийняте рішення не може їм суперечити, обставини, встановлені у рішенні №924/949/16, №924/1048/17 не потребують доказування.

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець (ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ") зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) комплекс земельно-кадастрових робіт з оформлення права користування земельними ділянками для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів електричних мереж Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Зі змісту укладеного договору слідує, що за своєю правовою природою це є договір про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що замовник на протязі 3 робочих днів, починаючи з дня укладення договору, зобов'язується сплатити кошти (передплата 50% від виконання робіт згідно календарного плану) виконавцю у розмірі 7147231,86 (сім мільйонів сто сорок сім тисяч двісті тридцять одна гривня 86 коп.) гривень.

Обовязок відповідача провести передплату в розмірі 50% від виконання робіт згідно календарного плану передбачено також в п. 2.6. договору.

При цьому відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 14294463,72 грн., у тому числі ПДВ 2382410,62 грн.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи, що договір про закупівлю є укладеним 11.04.2017р., відповідач зобовязаний був провести передплату в розмірі 50% від вартості виконання робіт до 15.04.2017р., тобто кінцевий термін проведення передплати є 14.04.2017р.

Як вбачається з матеріалів даної справи та рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі №924/1048/17, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами (від 13.03.2017р. №0313/2, від 12.04.2017р. №0412/2, від 25.05.2017р. №0525/2, від 06.06.2017р. №0616/2), в яких посилаючись на п. 2.2. договору просив сплатити кошти в розмірі 7147231,86 грн., а також повідомляв про початок виконання робіт. Разом з листами позивачем надсилалися рахунки-фактури на вказану суму, зокрема: №130317/1 від 13.03.2017р., №120417/1 від 12.04.2017р., №250517/1 від 25.05.2017р. 11.09.2017р. ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" звернулося до ПАТ "Хмельницькобленерго" з претензією №0911/2, в якій вимагав сплатити 7889564,88 грн., з яких 7147231,86 грн. відповідно до п. 2.2. договору (передплата 50% від виконання робіт) та 742333,02 грн. відповідно до п. 5.3. договору (неустойка).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 31 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності".

Із висновків Європейського суду з прав людини, зроблених в рішеннях у справах "Мелахер та інші проти Австрії" від 19.12.1998, "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014, інші, слідує, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти/належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, інші "законні сподівання" особи.

Отже, законне сподівання та виправдане очікування Позивача на отримання коштів за договором теж є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань щодо здійснення передплати в розмірі 50% від виконання робіт згідно календарного плану, що становить 7147231,86 грн. не виконав, позивачем заявлено до стягнення 545840,54 грн. - інфляційних втрат (за період з жовтня 2017 по червень 2018), 164484,24 грн. - 3% річних (за період з 18.10.2017р. по 24.07.2018р.).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховується, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з розрахунку, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% у розмірі 164484,24 грн. за період з 18.10.2017р. по 24.07.2018р. Тому заявлена до стягнення сума 3% підлягає задоволенню.

Також судом береться до уваги, що інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно листа Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997р. №62-97р., відповідно до якого індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Враховуючи, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 21.02.2018р. по справі №924/1048/17 здійснено нарахування інфляційних втрат за період з квітня по вересень 2017р., тому позивачем правомірно заявлено до стягнення інфляційних втрат за період з жовтня 2017р. по червень 2018р. Таким чином, заявлена до стягнення сума інфляційних втрат підлягає стягненню з відповідача.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача у відзиві на позов про неврахування позивачем періоду прострочення зобовязань, оскільки такі посилання по суті зводяться до заперечень щодо законності та обґрунтованості судового рішення у справі №924/1048/17, яке набрало законної сили та не скасоване, а тому не може бути поставлене під сумнів. Крім того, судом критично оцінюються твердження відповідача про те, що задоволення позову призведе до перебоїв в постачанні електроенергії для споживачів Хмельницької області, оскільки інфляційне нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов'язання і способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а зазначені доводи відповідача ґрунтуються на безпідставному ототожненні та порівнянні зазначених компенсаційних виплат зі штрафними санкціями, які мають зовсім іншу правову природу і підлягають окремому правовому регулюванню. При цьому, стаття 237, 238 ГПК не передбачає можливості зменшення розміру стягуваних інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький про стягнення 545840,54 грн. - інфляційних втрат, 164484,24 грн. - 3% річних задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ 3629257) 545840,54грн. (пятсот сорок пять тисяч вісімсот сорок гривень 54 коп.) інфляційних втрат, 164484,24 грн. (сто шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 88 коп.) 3% річних, 10654,88 грн. (десять тисяч шістсот пятдесят чотири гривні 88 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 13.11.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу (04114, АДРЕСА_2),

3 - відповідачу (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11а).

Всім рекомендованим з повідомленням.