ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/2534/18

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Приватного акціонерного товариства "Київобленерго", 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б в особі Бориспільського районного підрозділу приватного акціонерного товариства "Київобленерго", 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ватутіна, буд. 71

до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)", 08343, Київська обл., Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Бориспільська, будинок 1

про стягнення 1 802 925,52 грн. за договором про постачання електричної енергії №220069354 від 17.11.2015

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" в особі Бориспільського районного підрозділу звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)" стягнення 1 802 925,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача договору про постачання електричної енергії №220069354 від 17.11.2015 в частині повної та своєчасної оплати отриманої за договором електроенергії.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивачем не дотримано вказаних вимог, оскільки у позовній заяві не вказані обставини щодо періодів за які виникли нараховані заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Наявні в матеріалах справи розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат є додатками до позовної заяви та окремо від позовної заяви не можуть вважатися заявами у розумінні статей 161, 161 Господарського процесуального кодексу України, в яких викладаються обставини щодо періодів прострочення, за які нараховані заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду з позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовну заяву немайнового характеру – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 1 396 548,48 грн. основного боргу, 120 621,47 грн. пені, 48 597,16 грн. 3% річних та 237 158,41 грн. інфляційних втрат, що разом становить 1 802 925,52 грн.

Відтак, за вищезазначену майнову вимогу позивач мав сплатити 27 043,88 грн. судового збору, натомість позивачем надано платіжне доручення № від 28.09.2018 про сплату судового збору на суму 20 948,22 грн., яке не може вважатись доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частини третьої статті 162, частини першої статті 164, що відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк надавши суду:

– належні докази, які підтверджують доплату судового збору у встановленому порядку на суму 6095,66 грн.;

– заяву з додатковим письмовим обґрунтуванням позовних вимог в частині визначення обставин щодо періодів прострочення, за які виникли заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних, а також докази направлення копії такої заяви відповідачу.

4. Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя                                 Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано 20.11.2018.