Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "13" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/204/16

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Гусара І.О. за №02-01/15-24 від 24.07.2018 про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення у межах справи №906/204/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" (м.Житомир) про його банкрутство,

за участю учасників судового процесу:

від кредиторів: Чорний І.В. - представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (довіреність № б/н від 26.10.2018);

від боржника - Леонов К.Ю. (довіреність б/н від 12.11.2018);

присутній (вільний слухач) - ОСОБА_5, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Бориспільським МРВ ГУМВС України в Київській області 07.06.1996 року;

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/204/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" (далі - ТОВ "М'ясо Полісся").

30.07.2018 до суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Гусара І.О. надійшло клопотання за №02-01/15-24 від 24.07.2018 про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення.

Ухвалою суду від 31.07.2018 було відкладено вирішення питання відносно прийняття до розгляду клопотання ліквідатора Гусара І.О. за №02-01/15-24 від 24.07.2018 про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення до повернення матеріалів справи №906/204/16 з апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду від 08.10.2018 було поновлено провадження у справі № 906/204/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся"; прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні клопотання ліквідатора Гусара І.О. за №02-01/15-24 від 24.07.2018 про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення, призначено судове засідання для розгляду справи на 13.11.2018 о 10:00 год.

13.11.2018 до суду від ліквідатора боржника Гусара І.О. надійшло доповнення до клопотання вих. №02-01/15-24 від 24.07.2018, в якому він просить суд надати дозвіл на продаж майна ТОВ "М'ясо Полісся" (), яке є предметом забезпечення згідно договору застави №Z1235/1158-2 від 12.09.2011 року, а саме: рухоме майно (промислове обладнання, його частини, механізми, системи), що знаходяться в м.Житомир, вул. Баранова 127, оціночною вартістю 1 500 000,00 грн в порядку, встановленому ст.ст.42, 43, 44, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Присутній у судовому засіданні представник боржника підтримав у повному обсязі клопотання ліквідатора боржника Гусара І.О. вих. №02-01/15-24 від 24.07.2018 з урахуванням доповнень та зазначив, що 1 500 000,00 грн - це оціночна вартість майна, згідно договору застави №Z1235/1158-2 від 12.09.2011 року.

Публічне акціонерне товариство "Прайм- Банк" уповноваженого представника в засідання суду не направило, вимоги ухвали суду від 08.10.2018 не виконало, хоча про час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.240 том 17).

Представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" присутній у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання ліквідатора боржника Гусара І.О. вих. №02-01/15-24 від 24.07.2018, з урахуванням доповнень.

Розглянувши клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Гусара І.О. вих. №02-01/15-24 від 24.07.2018, з урахуванням доповнень, про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників провадження у справі, господарський суд вважає за необхідне частково задовольнити вказане клопотання з огляду на наступне.

Постановою господарського суду від 26.04.2016 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся"; відкрито його ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Шкоду А.С.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" з включеними до нього вимогами кредиторів, зокрема, Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирської області на суму 173403,94грн. основного боргу (третя черга), 1723,57 грн штрафних санкцій (шоста черга), 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору (перша черга); ПАТ "Дельта Банк" на суму 9028247,93 грн. основного боргу (третя черга), 566297,76грн штрафних санкцій (шоста черга), 2755,43 грн витрат по сплаті судового збору (перша черга); окремо внесені до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" (м.Житомир) вимоги ПАТ "Прайм-Банк" у розмірі 1671937,80 грн, як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Прайм-Банк" є кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся", вимоги якого забезпечені майном боржника.

Відповідно до частини 1, 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

З метою належного виконання передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" обов'язків ліквідатором банкрута Гусаром І.О. було надіслано на адресу ПАТ "Прайм-Банк" заяву від 04.06.2018 вих. №02-01/15-21 (а.с.16 том 17), у якій висловлено прохання надати згоду на продаж заставного майна банкрута, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.17 том 17)

Обгрунтовуючи клопотання про визначення порядку продажу заставного майна боржника, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Прайм-Банк", ліквідатор ГусарІ.О. зазначає, що від ПАТ "Прайм-Банка", відповідь на вищезазначений запит, не надійшла, а ненадання відповіді призводить до затягування процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся".

Одночасно слід зазначати, що з матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в суді було клопотання колишнього ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Шкоди А.С. за №02-14/52(1) від 25.05.2017 про визначення порядку продажу заставного майна боржника, що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Прайм-Банк", з урахуванням деталізації №02-14/55(1-3) від 30.06.2017

Судом встановлено, що колишнім ліквідатором банкрута Шкодою А.С. було надіслано на адресу ПАТ "Прайм-Банк" заяви від 10.03.2017 №02-14/1-юр, від 29.03.2017 №02-14/1(2)-юр та від 26.04.2017 №02-14/1(3)- юр, у яких висловлено прохання надати згоду на продаж заставного майна банкрута (а.с.121-124, 127,130 том 10).

До того ж, у матеріалах справи знаходиться лист - відповідь Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" на зазначені вище звернення колишнього ліквідатора банкрута Шкодою А.С.

Як убачається з матеріалів справи, листом Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" від 19.05.2017 №207/01 (а.с.162 том 11) було повідомлено колишнього ліквідатора банкрута Шкоду А.С., що банк не заперечує проти реалізації майна банкрута ТОВ "М'ясо Полісся", що є предметом забезпечення, виключно на першому аукціоні за початковою ціною на підставі експертної грошової оцінки вартості майна, визначеної відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", але у будь-якому разі за ціною не меншою суми кредиторських вимог ПАТ "Прайм - Банк" в розмірі 1 671 937,80 грн; зазначено про необхідність погоджувати з банком кожний наступний етап продажу майна боржника, зменшення або збільшення вартості заставного майна боржника.

Ухвалою суду від 03.08.2017 було зокрема, ухвалено, прийняти відмову колишнього ліквідатора боржника Шкоди А.С. від клопотання №02-14/52(1) від 25.05.2017 про визначення порядку продажу заставного майна боржника, з урахуванням уточнень (деталізації) від 30.06.2017 №02-14/55(1-3); провадження по розгляду клопотання ліквідатора боржника Шкоди А.С. №02-14/52(1) від 25.05.2017 про визначення порядку продажу заставного майна боржника, з урахуванням уточнень (деталізації) від 30.06.2017 №02-14/55(1-3) - припинено.

Дослідивши зміст вказаного вище листа - погодження Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк", судом установлено, що у відповіді банку йдеться про надання згоди на продаж майна за певних умов. Відтак, зазначене погодження банку не є тією безумовною згодою, надання якої передбачено положеннями статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

За вимогами частини 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Отже, статтею 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначений порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором - заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для формування ліквідаційної маси банкрута.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною у постановах від 23.05.2018 у справі № 915/2069/15, від 31.05.2018 у справі № 904/7433/15.

При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, в тому числі його початкову вартість на повторному аукціоні, оскільки такий порядок та умови в значній мірі визначені законом, а також способи реалізації активів боржника обирає ліквідатор (статті 43, 44, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові від 21.06.2018 у справі №914/701/17.

Забезпеченим кредитором у листі від 19.05.2017 №207/01 (а.с.162 том 11) було повідомлено колишнього ліквідатора банкрута Шкоду А.С., що банк не заперечує проти реалізації майна банкрута ТОВ "М'ясо Полісся", що є предметом забезпечення, виключно на першому аукціоні за початковою ціною на підставі експертної грошової оцінки вартості майна, визначеної відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", але у будь-якому разі за ціною не меншою суми кредиторських вимог ПАТ "Прайм - Банк" в розмірі 1 671 937,80 грн; зазначено про необхідність погоджувати з банком кожний наступний етап продажу майна боржника, зменшення або збільшення вартості заставного майна боржника.

Таким чином, банком у вказаному листі визначено умови при настанні яких, ліквідатор банкрута має звернутися з проханням про надання додаткової згоди.

Разом з тим, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено надання забезпеченим кредитором повторної згоди на реалізацію майна, що є предметом забезпечення, на повторному та другому повторному аукціоні.

Згода забезпеченого кредитора на реалізацію заставного майна, передбачена частиною 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", надається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію / повторний, другий повторний аукціони і т.д./, спрямовану на реалізацію майна боржника, зокрема, не на проведення кожного конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною у постановах у справах № 904/3719/15 від 29.03.2018, № 18/1355/12 від 26.04.2018.

Таким чином, всупереч вимогам статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банком не надано безумовної згоди на продаж заставного майна.

У ліквідаційній процедурі, за відсутності згоди забезпеченого кредитора, господарський суд за заявою ліквідатора лише надає згоду на продаж майна банкрута, що знаходиться в заставі (іпотеці), а ліквідатор у відповідності до приписів статей 44, 49-76 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" здійснює оцінку майна банкрута, що є предметом забезпечення та здійснює його продаж для задоволення вимог забезпеченого кредитора.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Законодавець, з одного боку, надає ліквідатору право вибору способів продажу активів боржника, зазначаючи про те, що такий вибір повинен здійснюватися з метою забезпечення їх відчуження за найвищими цінами (частина 1 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"). При цьому, право вибору ліквідатором способів реалізації майна не пов'язано з наданням згоди комітету кредиторів на обрання способу продажу майна.

У тій же нормі (частина 5 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), законодавець визначає обов'язок ліквідатора застосувати, як переважний, продаж майна боржника цілісним майновим комплексом і тільки після того, якщо продати майно боржника у складі цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Відтак, слід зробити висновок, що продаж майна боржника цілісним майновим комплексом за сукупною вартістю визнаних вимог кредиторів (частина 1 статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") є обов'язковою умовою початку продажу майна боржника. Але законодавцем не визначено в обов'язковому порядку проведення трьох аукціонів з продажу майна цілісним майновим комплексом.

Отже, на розсуд ліквідатора відноситься обрання подальших способів продажу майна (проводити повторний, другий повторний продаж майна у складі цілісного майнового комплексу, а далі перейти до продажу майна з першого, повторного та другого аукціонів з продажу майна окремими лотами, чи одразу перейти до продажу майна окремими лотами). Відтак, ліквідатор може продовжити продаж майна цілісним майновим комплексом із застосуванням продажу з першого та другого повторного аукціонів відповідно до статті 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо дійде висновку, що такий продаж дозволить йому отримати найвищу ціну, або перейти до продажу майна частинами (лотами), якщо така реалізація буде обґрунтована можливістю отримання сумарно вищої ціни за ліквідаційні активи боржника, допоможе прискорити хід ліквідаційної процедури, строки якої обмежено законодавцем та буде більш ефективною на предмет відновлення бізнесу майбутніми власниками.

Законодавець не визначає обов'язком ліквідатора здійснювати експертну оцінку усіх активів боржника, він вправі на власний розсуд визначити початкову вартість майна, яке виставляється на аукціон (за винятком продажу майна цілісним майновим комплексом вперше та майна державних підприємств), або така оцінка буде проведена кредитором за його ініціативою, що регламентовано статтею 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадку обрання способу продажу активів боржника частинами, ліквідатору належить вжити заходів до погодження з комітетом кредиторів відповідно до частини 8 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" складу таких частин (лотів).

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові від 21.06.2018 у справі № 914/701/17.

З огляду на вищевикладене, посилання ліквідатора в прохальній частині клопотання - "в порядку, встановленому ст.ст. 42, 43, 44, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"", є недоцільним.

Зважаючи на викладене в сукупності, та враховуючи те, що ненадання судом згоди на продаж заставного майна призведе до затягування ліквідаційної процедури та неможливості здійснення ліквідатором банкрута продажу його майна у відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд вважає за необхідне клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Гусара І.О. за №02-01/15-24 від 24.07.2018 з урахуванням доповнення, задовольнити частково та надати згоду на продаж майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" (ідентифікаційний код 31088620), яке є предметом забезпечення згідно договору застави №Z1235/1158-2 від 12.09.2011, а саме: рухоме майно (промислове обладнання, його частини, механізми, системи), що знаходиться з адресою: м.Житомир, вул.Баранова,127, оціночною вартістю 1 500 000 грн.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.cт.37-48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній з 19.01.2013, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" Гусара І.О. за №02-01/15-24 від 24.07.2018 про надання дозволу на продаж майна, що є предметом забезпечення, задовольнити частково.

2. Надати згоду на продаж майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо Полісся" (ідентифікаційний код 31088620), яке є предметом забезпечення згідно договору застави №Z1235/1158-2 від 12.09.2011, а саме: рухоме майно (промислове обладнання, його частини, механізми, системи), що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Баранова,127, оціночною вартістю 1 500 000 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 13.11.2018.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Житомирської області в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повний текст ухвали складений та підписаний: 14.11.2018

Суддя Костриця О.О.