РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
16.11.2018Справа № 910/9565/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за позовом 195 Центральної бази Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 )
до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»
про визнання недійсним рішення засідання комісії по розгляду акту про порушення № 32686 від 05.01.2015.

Представники сторін:
від позивача: Нечипорук І.І., довіреність № 29 від 29.12.2017;
від відповідача: Жовтун О.В., довіреність № 180312010 від 12.03.2018.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

195 Центральна база Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про визнання недійсним рішення засідання комісії по розгляду акту про порушення № 32686 від 05.01.2015.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення ПАТ «Київенерго», яке оформлено протоколом № 1790 від 24.06.2015 є неправомірним та безпідставним, оскільки здійснений відповідачем розрахунок не донарахованої електричної енергії за період з 30.12.2014 по 05.01.2015 є необґрунтованим та таким, що здійснений з порушенням Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення
10.08.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.07.2018.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2018.
30.08.2018 представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності та відзив на позовну заяву.
У судове засідання 17.09.2018 представники сторін з`явились.
У судовому засіданні 17.09.2018 судом оголошено перерву до 01.10.2018.
19.09.2018 представником позивача подано заперечення на заяву про застосування позовної давності.
20.09.2018 представником позивача подано відповідь на відзив.
28.09.2018 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.
01.10.2018 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.
Судове засідання 01.10.2018 не відбулось.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 підготовче судове засідання призначено на 05.11.2018.
Представники сторін у судове засідання 05.11.2018 з`явились.
У підготовчому засіданні, призначеному на 05.11.2018, суд вчинив всі дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Частиною 6 статті 183 ГПК України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.
Учасники справи у підготовчому засіданні 05.11.2018 надали письмову згоду на розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.
Зважаючи на наведене, за результатами підготовчого засідання, призначеного на 05.11.2018, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні 05.11.2018 судом розпочато розгляд справи по суті.
Частиною 5 ст. 196 ГПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.
Частиною 2 ст. 192 ГПК України унормовано, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
З огляду на наведені приписи процесуального законодавства, оскільки сторонами заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перемовинами, з метою мирного врегулювання спірних відносин на підставі взаємних поступок, суд вважає за необхідне надати сторонам час для мирного врегулювання спору, в зв`язку з чим, у судовому засіданні оголошено перерву до 16.11.2018.
У судове засідання 16.11.2018 представники сторін з`явились.
У судовому засіданні представник позивача проти укладення мирової угоди заперечив, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.
На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
У судовому засіданні 16.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,
ВСТАНОВИВ:

21 травня 2014 року між 195 центральною базою Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) (далі замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством Київенерго (далі учасник, відповідач) було укладено Договір про закупівлю товару за державні кошти № 19003-Т114 (далі Договір), відповідно до умов якого, учасник зобов`язується протягом 2014 року поставити замовнику електричну енергію, а замовник прийняти і оплатити такий товар у повному обсязі у терміні, обумовлені договором.
Відповідно до п. 6.1 Договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та ПКЕЕ.
Згідно п. 7.3.3 Договору, замовник сплачує учаснику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу га вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Замовниками правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за № 782 12656 (далі Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Замовника:
самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;
пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття я пломб з засобів обліку;
споживання електроенергії поза засобами обліку;
інших умов, визначених Методикою.
Відповідно до п. 7.3.4 Договору, замовник не несе відповідальності перед учасником відповідно до вимог пунктів 7.2.1 - 7.2.3 цього договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини учасника або внаслідок дії обставин непереборної сил (форс-мажорних обставин).
05.01.2015 під час технічної перевірки дотримання позивачем вимог ПКЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 представниками ПАТ Київенерго було виявлено порушення позивачем ст. ст. 26, 27 Закону України Про електроенергетику, п.п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 пошкоджені пломби електропередавальної організації - пломби мають сліди механічного впливу, тріщини, сліди пайки, пошкодження корпус, змінено форму пломби, пошкоджено пломби № С19334677, С19334676, С19334680, С19334681, про що складено відповідний акт про порушення № 32686.
Також, 05.01.2015 складено Акт про усунення порушення № 32686, відповідно до якого проведено технічну перевірку лічильників та замінено порушенні пломби, та повідомлено позивача, що розгляд складеного акта про порушення відбудеться 19.01.2015 за адресою: вул. Мельникова 31, к. 505 о 16:00 год.
19.01.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду акту на наступне засідання, яке відбудеться 11.02.2015, оформлене протоколом № 161/1 від 19.01.2015.
11.02.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду акту на наступне засідання у зв`язку з необхідністю проведення криміналістичної експертизи, оформлене протоколом № 411 від 11.02.2015.
24.06.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення, оформлене протоколом № 1790 від 24.06.2015, про: проведення нарахування згідно з п. 2.5 та за формулою 2.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Потужність 1134 кВт. Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 30.12.2014 по 05.01.2015. Визначено, що всього підлягає сплаті: за недораховану електроенергію 88 280,37 грн.
Як зазначає позивач, згідно розрахунку вартості електроенергії, спожитої без обліку за Актом порушень Правил користування електричною енергією від 05.01.2015 № 32686, відповідачем не враховано величину вартості електричної енергії, що була сплачена позивачем за період з 30.12.2014 по 05.01.2015 у сумі 39 708,44 грн., в зв`язку з чим, позивач не погоджується із розрахунком щодо стягнення вартості недорахованої електроенергії, який було зроблено на засіданні комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015 та оформлено протоколом № 1790 від 24.06.2015, так як сума заборгованості зазначена в протоколі має бути зменшена на суму сплачену позивачем.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року; невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо подання копій документів, пояснень та іншої інформації; інші правопорушення, передбачені законом.
Правила користування електричною енергією затверджено Постановою № 28 від 1996 року Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 (далі ПКЕЕ).
Відповідно до п. 3.3 ПКЕЕ, відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) згідно акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.
За приписами п. 3.31 ПКЕЕ розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці пломбою електропередавальної організації.
У п. 6.38 ПКЕЕ зазначено, що за результатами технічної перевірки складається акт, в якому зазначаються виявлені недоліки. У разі потреби проводиться експертиза відповідних засобів обліку. Якщо експертиза виявить втручання споживача в роботу засобів обліку, споживачу проводиться перерахунок кількості спожитої електричної енергії відповідно до законодавства України.
Пунктом 10.2 Правил користування електричною енергією визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування та не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2015 під час технічної перевірки дотримання позивачем вимог ПКЕЕ за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 5 представниками ПАТ Київенерго було виявлено порушення позивачем ст. ст. 26, 27 Закону України Про електроенергетику, п.п. 3.3, 3.31, 6.40, 10.2 пошкоджені пломби електропередавальної організації - пломби мають сліди механічного впливу, тріщини, сліди пайки, пошкодження корпус, змінено форму пломби, пошкоджено пломби № С19334677, С19334676, С19334680, С19334681, про що складено відповідний акт про порушення № 32686.
Згідно п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006року №562.
Відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електроенергії енергії, від якого споживач одержує електричну енергію або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ, або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень (далі - акт).
В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.
Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві, підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.
У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.
Аналогічні норми містить п. 4.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 (далі Методика). Методикою встановлена форма та вимоги до акту про порушення ПКЕЕ, види порушень ПКЕЕ та порядок визначення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ.
Відповідно до п. 2.4 Методики, у разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕ зазначених у підпунктах 1-4,6 пункту 2.1. Методики, та за умови наявності договору про постачання електричної енергії, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення розрахунків за точкою обліку, на якій було виявлено порушення.
Згідно п. 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.
Відповідно до абз. 4 п. 6.42 ПКЕЕ рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.
05.01.2015 складено Акт про усунення порушення № 32686, відповідно до якого проведено технічну перевірку лічильників та замінено порушенні пломби. Та повідомлено позивача, що розгляд складеного акта про порушення відбудеться 19.01.2015 за адресою: вул. Мельникова 31, к. 505 о 16:00 год.
19.01.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду акту на наступне засідання, яке відбудеться 11.02.2015, оформлене протоколом № 161/1 від 19.01.2015.
11.02.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду акту на наступне засідання у зв`язку з необхідністю проведення криміналістичної експертизи, оформлене протоколом № 411 від 11.02.2015.
24.06.2015 відбулось засідання комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015, на якому прийнято рішення, оформлене протоколом № 1790 від 24.06.2015, про: проведення нарахування згідно з п. 2.5 та за формулою 2.4 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Потужність 1134 кВт. Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год., 7 днів на тиждень. Період нарахування з 30.12.2014 по 05.01.2015. Визначено, що всього підлягає сплаті: за недораховану електроенергію 88 280,37 грн.
Представник позивача був присутній на засіданні комісії, що вбачається Протоколу № 1790 від 24.06.2015, однак від ознайомлення з протоколом, отримання протоколу, розрахунку та рахунку відмовився, що засвідчено всіма членами комісії.
Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.
Крадіжку електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" віднесено до правопорушень в сфері електроенергетики.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії є обов`язковим для виконання обома сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. Згідно ч. 2 ж статті до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.
Згідно ч. 2 ст. 236 Господарського кодексу України, перелік оперативно - господарських санкцій, встановлений в частині 1 цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити в договорі також інші оперативно - господарські санкції.
Зі змісту вказаних положень чинного законодавства вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про порушення ПКЕЕ, яке оформлено протоколом, є саме оперативно - господарською санкцією, а не актом нормативного характеру (аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 09.10.13 року у справі № 919/248/13-г).
Недоврахована електрична енергія це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно (пункт 1.2 Правил).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.
У сфері надання послуг з електропостачання, водовідведення та газопостачання рішення постачальника електричної енергії про донарахування споживачу вартості спожитої електричної енергії є оперативно - господарською санкцією, в разі незгоди із застосуванням якої заінтересована сторона може звернутись до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих їх застосуванням.
Як зазначає позивач, згідно розрахунку вартості електроенергії, спожитої без обліку за Актом порушень Правил користування електричною енергією від 05.01.2015 № 32686, відповідачем не враховано величину вартості електричної енергії, що була сплачена позивачем за період з 30.12.2014 по 05.01.2015 у сумі 39 708,44 грн., в зв`язку з чим, позивач не погоджується із розрахунком щодо стягнення вартості недорахованої електроенергії, який було зроблено на засіданні комісії по розгляду акта про порушення № 32686 від 05.01.2015 та оформлено протоколом № 1790 від 24.06.2015, так як сума заборгованості зазначена в протоколі має бути зменшена на суму сплачену позивачем.
Так, відповідно до п. 2.4 Методики, у разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕ зазначених у підпунктах 1-4,6 пункту 2.1. Методики, та за умови наявності договору про постачання електричної енергії, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення розрахунків за точкою обліку, на якій було виявлено порушення.
У разі, коли вартість електричної енергії відповідно до виставлених за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення, менша вартості електричної енергії, оплаченої за період порушення, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості оплаченої електричної енергії.
В інших випадках споживачу виписується рахунок на всю розраховану суму.
Таким чином, зменшення нарахування має відбуватись за період порушення за який проводиться нарахування і точкою, на якій було виявлено порушення, а не за весь період, за який здійснюються розрахунки.
Відтак, у даному випадку має враховуватись період з 30.12.2014 по 05.01.2015.
В свою чергу, як вбачається з розрахунку вартості електроенергії, спожитої без обліку (Договору) за Актом порушень Правил користування електричною енергією від 05.01.2015 № 32686, при здійснення означеного розрахунку, відповідачем було враховано здійсненні позивачем оплати за період з 30.12.2014 по 05.01.2015 у сумі 23 437,37 грн.
Доказів як виставлення відповідачем рахунку на іншу суму, так і сплати позивачем іншої суми за період здійснення розрахунку не облікованої електроенергії з 30.12.2014 по 05.01.2015, матеріали справи не містять.
При цьому, у відповіді на відзив на позову, позивачем доповнено підстави позову та зазначено, що розрахунок не відповідає вимогам методики, оскільки замість коефіцієнту 0,5 зазначено коефіцієнт 0,75.
Пунктом 2.5 Методики унормовано, що зокрема за умови згоди сторін коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K в = 0,5. У разі недосягнення такої згоди та за умови недопуску споживачем представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) на свою територію для складення переліку струмоприймачів, про що має бути зазначено в акті про порушення, коефіцієнт використання електрообладнання вибирається рівним K в = 0,75.
Однак, у даному випадку позивачем не надано доказів наявності згоди між сторонами, що вбачається з фактичних обставин справи.
При цьому, у п. 3 Акту про порушення № 32686 від 05.01.2015 зазначено, що виміри здійсненні при фактичному навантаженні, та у п. 5 зазначено, про ненадання споживачем паспортних даних струмоприймачів.
За наведених обставин, відповідачем правомірно застосовано при здійсненні розрахунку коефіцієнт 0,75.
Отже, посилання позивача на те, що відповідачем при здійсненні розрахунку вартості не облікованої електроенергії не враховано суму сплачену позивачем за період здійснення розрахунку та невірно застосовано коефіцієнт використання електрообладнання, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.
Також, відповідачем заявлено про пропуск строку позовної давності.
Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до п. 1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29 травня 2013 року N 10 (далі Постанова № 10) позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України).
Відповідно до п. 2.2 Постанови № 10 за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.
Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
Відтак, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності судом не розглядається.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.11.2018

Суддя О.А. Грєхова