ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1816/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешин О.А. при секретарі судового засідання Заболотній Я.О., , розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС (вх. № 2-5381/18 від 30.10.2018 року), на бездіяльність Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому проваджені № 54883805 та № 54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі № 916/1816/17:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО

Відповідач 2: Приватне сільськогосподарське підприємство „ШЛЯХОВИК

Про: стягнення солідарно 37713,64 грн.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1 довіреність;

від відповідача 1 (боржника): не зявився;

від відповідача 2 (боржника): не зявився;

від ДВС: ОСОБА_2 - довіреність

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.09.2017р. по справі №916/1816/17 позов задоволено повністю.

25.09.2017 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідні накази.

30.10.2018 року суд отримав скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС (вх. № 2-5381/18), на бездіяльність Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому проваджені № 54883805 та № 54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі № 916/1816/17.

Скаржник просить суд:

- визнати за період із 12.07.2018 року по 24.10.2018 року неправомірною бездіяльність Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року в частині не вжиття належним та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна Боржника, зокрема, та не обмежуючись, його арешту, опису, оцінці та реалізації нерухомого майна Боржника.

- визнати за період із 12.07.2018 року по 24.10.2018 року неправомірною бездіяльність Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року в частині не вжиття належним та допустимих виконавчих дій щодо нерухомого майна Боржника, зокрема, та не обмежуючись, його арешту, опису, оцінці та реалізації рухомого майна Боржника.

- визнати за період із 12.07.2018 року по 24.10.2018 року неправомірною бездіяльність Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області у виконавчому провадженні №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року із врахуванням ст. ст. 10, 18, 26, 47 Закону України Про виконавче провадження, та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання.

- зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року із врахуванням ст. ст. 10, 18, 26, 47 Закону України Про виконавче провадження, та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року.

- зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження №54883805 та №54883699 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

При цьому, скаржник вказує перелік дій, які, на його думку, державний виконавець зобовязаний вчинити, відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, проте не вчинив, чим порушив права скаржника, як стягувача по цій справі

Крім того, скаржник просить суд стягнути з Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області в Одеській області 2220 грн. витрат на правничу допомогу, згідно договору № 17-05-2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.05.2018 року.

В обґрунтування скарги ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС посилається на те, що Фастівським МРВДВС ГТУЮ у Київській областв Одеській області не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо примусового виконання виконавчих документів - наказів Господарського суду Одеської області від 25.09.2017 року по справі № 916/1816/17, в період з 12.07.2018 року по 24.10.2018 року, зокрема:

- не зроблено запитів до реєстраційних органів (МРЕВ ДАЇ, Реєстраційної служби, Державної сільськогосподарської інспекції) про наявність у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), обєктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, та звісно при його виявлені не накладено арешти на виявлене майно;

- не витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту.

- не направлено до районного відділу статистики вимоги надати державному виконавцю форми статистичного спостереження №11-03 «Звіт про наявність та рух основних засобів, амортизацію (знос)», «Звіту про площу збирання насінників, врожайність та валовий збір в господарстві насіння за гібридами», «Заключний звіт про підсумки сівби під урожай 2017-2018 років», «Звіт про хід збирання врожаю, сівби озимих та оранку на зяб», із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту.

- не направлено запиту до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника

- не направлено запиту до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

- не виявлено всіх поточних рахунків, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я Боржника;

- не накладено арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках, що відкриті у банківських та фінансових установах на ім'я Боржника, а також знаходяться у володінні чи користуванні інших осіб;

- не направлено запити до Управління агропромислового розвитку райдержадміністрації про надання інформації стосовно зібраного Боржником врожаю 2017 роках та проведення посівних робіт 2017-2018 років, із метою встановлення наявності майна, його опису та арешту.

- не здійснено виїзд до місця розташування Боржника, не виявлено та не встановлення каси боржника, не накладено арешт на касу підприємства, а також не заборонено рух коштів по ній;

- не звернено до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців районного реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України з метою встановлення керівника Боржника.

- не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника.

- не звернено до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Боржника;

- не звернено до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання;

- не зроблено запитів до Державної авіаційної служби України про наявність у власності Боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, та звісно при його виявлені не накладено арешти на виявлене майно;

- не зроблено запитів до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію Боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до служби інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул.. Урицького, 45), про наявність за Боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп'ютерних програм, баз даних, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Міністерства доходів і зборів України (04655, м. Київ, Львівська площа,8) про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за Боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо), та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» про наявність та/або відсутність Боржника серед власників об'єктів промислової власності, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті (01135, м.Київ, пр-т Перемоги 14), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність інформації - відомостей, котрі містяться в Державному судновому реєстрі України та Судновій книзі України, про записи щодо суден, власником або судновласником яких є Боржника, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, м. Київ, вул. Московська, 8 корп. 30), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

- не зроблено запитів до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу «ЛІСКИ» ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦІ», ДП «Головного інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці» із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність Боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме, проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу - вагони всіх видів, локомотивів, монорейкового транспорту, тощо, та звісно при його виявлені не вчинено відповідні та належні виконавчі дії;

- не витребувано від ДП «Держреєстри України» відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «ЗЕРНО» даних про здане Боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації (адже Боржник є посередником серед сільськогосподарських товаровиробників), у випадку його виявлення - не здійснено його опису та арешту;

- не вчиненні будь-які інші дії, що направленні на виконання наказу суду.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення скаржника, суд вважає, що її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного:

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Постанови Фастівського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 11 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження №54883805 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року про стягнення із Приватного сільськогосподарського підприємства ШЛЯХОВИК (08513, Київська область, Фастівський район, село Пришивальня, вулиця Буйка, 28; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 офіс 23; ) 11 265 (одинадцять тисяч двісті шістдесят пять) гривень 69 копійок пені, 2 844 (дві тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 73 копійки інфляційних втрат та 21 799 (двадцять одна тисяча сімсот девяносто девять) гривень 19 копійок 30%-річних. Всього - 35 909 (тридцять пять тисяч девятсот девять) гривні 61 копійка; та Постановою Фастівського МРВДВС ГТУЮ у Київській області від 11 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження №54883699 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №916/1816/17 від 25 вересня 2017 року про стягнення із Приватного сільськогосподарського підприємства ШЛЯХОВИК (08513, Київська область, Фастівський район, село Пришивальня, вулиця Буйка, 28; код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38 офіс 23; ) 1 804 (одна тисяча вісімсот чотири) гривні 03 копійки штрафу, 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок адвокатських витрат та 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок судового збору. Всього - 6 004 (шість тисяч чотири) гривні 03 копійки.

Скарга ґрунтується на не вчиненні державним виконавцем переліку виконавчих дій, які, на думку скаржника, державний виконавець повинен був вчинити, оскільки частиною 8 статті 48 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-ти денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, а у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника..

Відповідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Однак, всупереч наведених вимог, до скарги не додано жодних доказів на підтвердження викладених в скарзі обставин.

Зокрема, скаржник не надав суду доказів, що перелічені в скарзі дії не були вчинені державним виконавцем. За наданими до скарги матеріалами суд не може встановити які саме запити з перелічених у скарзі державним виконавцем були направлені, а які не були направлені до відповідних установ в період з 12.07.2018 року по 24.10.2018 року.

Представник органу ДВС в судовому засіданні 12.11.2018р., яке проводилось в режимі відеоконференції, заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на те, що у вказаний скаржником період на адреси різних установ направлялись запити з метою виявлення рухомого і нерухомого майна та іншої інформації, необхідної для виконання судового рішення. Також представник ДВС заявив, що докази із відзивом на скаргу направлені до Господарського суду Одеської області поштовим зв`язком.

Станом на час розгляду скарги, до суду відзиву на неї не надійшло.

Таким чином, суд вважає, що необхідність надання саме скаржником доказів щодо підтвердження обставин на які він посилається у скарзі полягає ще й в тому, що відповідно до частини 1 статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк, що з урахуванням затримок у поштовому обігу, не завжди існує можливість отримання судом, на дату розгляду скарги, заперечень на цю скаргу з додаванням відповідних копій з матеріалів виконавчого провадження.

Як приклад вказаних обставин слід звернути увагу на те, що тільки до апеляційної інстанції Фастівським МРВ ДВС було надано докази, які спростовували доводи стягувача у попередній скарзі на бездіяльність державного виконавця, під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.04.2018р.

Вказані докази були прийняті Одеським апеляційним господарським судом до уваги і постановою від 11.07.2018р. у задоволенні апеляційної скарги було відмовлено, а вищевказану ухвалу залишено в силі.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Отже, скаржник до звернення до суду із цією скаргою, мав ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, зняти відповідні копії документів, що містяться в ньому та є пронумерованими і прошитими у хронологічному порядку з метою доведення своїх посилань у скарзі на відсутність проведених державним виконавцем тих чи інших дій.

Саме лише посилання у скарзі на невиконання, перелічених у цій скарзі дій, суд не може вважати належним доказом існування таких обставин.

Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження є правом стягувача, але не спростовує його обовязку довести ті обставини, на які він посилається у скарзі, як на підставу своїх вимог, та надати відповідні докази, у відповідності до положень частин 1, 3 статті 74 ГПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що скаржником не надано належних доказів не вчинення з боку державного виконавця дій прямо передбачених законом, що є підставою для відмови у задоволенні скарги з покладенням на скаржника судових витрат.

Керуючись ст. 343, 344, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили 12.11.2018р. та може бути оскаржена

в порядку ст.253-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено 16.11.2018р.

Суддя О.А. Демешин