ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. Справа №914/600/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області за вих. № 17-3592/01-05 від 20.07.2018 (вх. № ЗАГС 01-05/142/18 від 16.10.2018)

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2018, (суддя Пазичев В.М., повний текст рішення виготовлено та підписано 13.07.2018)

у справі № 914/600/18

за позивом: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів

до відповідача: Служби автомобільних доріг у Львівській області, м. Львів

про стягнення заборгованості в сумі 533 266,00 грн.

за участю учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат (ордер ЛВ № 139747 від 14.11.2018, договір про надання правової допомоги від 01.06.2018)

від відповідача: ОСОБА_3 адвокат (ордер ЛВ № 144013 від 07.11.2018, довіреність № 01Н-5204/01 від 01.10.2018)

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 ДП "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення заборгованості в сумі 533 266,00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 у справі № 914/600/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 533 266,00 грн. основного боргу та 7 998,99 грн. судового збору

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено виконання позивачем, саме на замовлення відповідача, додаткових робіт по основному договору на суму 533 266,00 грн, які були прийняті повноважним представником відповідача без будь-яких зауважень. Відтак, суд дійшов висновку, що наявні підстави для покладення на відповідача обов»язку по оплаті за виконані роботи, і не може бути причиною неоплати відсутність бюджетного фінансування.

Не погоджуючись з даним рішенням, Служба автомобільних доріг у Львівській області подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що позивачем було перевищено кошторис, передбачений договором, а також ним не було вчасно подано до оплати усіх необхідних документів, які є первинними документами з обліку будівництва під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт. Відповідно, відповідач не зміг зареєструвати такі фінансові зобовязання в органах казначейської служби та здійснити оплату, оскільки для реєстрації бюджетних зобовязань та проведення платежів необхідно надати не лише акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а і довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/4923/18 від 29.08.2018), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, на підтвердження своїх доводів долучив для матеріалів справи супровідний лист з практикою Верховного Суду та Вищого господарського суду в якості інформації (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/593/18 від 15.11.2018).

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Львівський апеляційний господарський суд, встановив наступне.

26.03.2015 між ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (підрядник) та Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) було укладено договір № 10-03/15 на закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Дрогобицького, Миколаївського, Самбірського районів, згідно із умовами якого підрядник зобов'язується у 2015 році надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Дрогобицького, Миколаївського, Самбірського районів, згідно Технічних вимог - додаток № 1, що є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги в межах затверджених фінансових планів, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів (а.с. 19-25 том І).

Додатком № 1 до договору сторони погодили Технічні вимоги на надання послуг з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області, серед яких, зокрема, але не виключно, передбачено, що послуги (роботи) з експлуатаційного утримання автомобільних доріг полягають у систематичному догляді за дорогою та дорожніми спорудами з метою забезпечення безперервного, безпечного і зручного проїзду по них протягом року з установленою швидкістю та навантаженням (а.с. 26-33 том І).

Протягом дії даного договору, а саме з 10.08.2015 по 04.02.2016 між сторонами було підписано ряд додаткових договорів до договору № 10-03/15 від 26.03.2015 (а.с. 39-74 том І), якими, зокрема було погоджено ціну договору, що становить 9 049 254,03 грн, а також продовжено строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2016 року (додаткова угода № 13 від 31.12.2015 а.с. 68 том І).

Як стверджує позивач, у процесі виконання своїх договірних зобов'язань сторони погодили необхідність виконання у березні 2016 року додаткових робіт (надання послуг) на автомобільних дорогах загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Дрогобицького, Миколаївського, Симбірського районів. Факт необхідності виконання додаткових робіт стверджується протоколом від 29.01.2016 спільної наради керівного складу Служби автомобільних доріг у Львівській області та підрядних організацій щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Львівської області (а.с. 53 том ІІІ).

Слід зазначити, що додатковою угодою № 14 від 19.01.2016 до основного договору, сторони погодили збільшити ціну договору на суму 896 400,00 грн. Так п.4.3 договору викладено в новій редакції «Сума зобовязань замовника за кошти державного бюджету у 2016 році на поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дрогобицького, Миколаївського, Самбірського районів Львівської області становить 896 400,00 грн. (а.с. 69-72 том І).

На виконання додаткових робіт, позивачем виконано, а відповідачем прийнято будівельних робіт на загальну суму 533 266,00 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за період з січня по березень 2016 року, які підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень (а.с. 75-250 том І, а.с. 1-57 том ІІ), а саме:

- ДП «Львівський облавтодор» (філія «Дрогобицький РАД») виконало роботи (надало послуги) па загальну суму 32 171,00 грн;

- ДП «Львівський облавтодор» (філія «Миколаївський РАД») виконало роботи (надало послуги) на загальну суму 235 112,00 грн;

- ДП «Львівський облавтодор» (філія «Пустомитівська ""ДЕД») виконало роботи (надало послуги) на загальну суму 265 983,00 грн.

Також, як доказ виконання позивачем зазначених у актах будівельних робіт, останнім долучено до матеріалів справи подорожні листи вантажного автомобіля, подорожні листи службового легкового автомобіля, дорожні листи трактора, наряди-завдання шляхово-будівельної машини, калькуляції на навантаження піщано-соляної суміші екскаватором на автомашини, підсумкові відомості ресурсів, видаткові накладні, рахунки-фактури, реєстри витрат, пов'язаних із відшкодуванням розрахункової вагонної складової (а.с. 58-250 том ІІ, а.с. 1-38 том ІІІ).

З метою отримання оплати за виконані роботи (надані послуги), ДП «Львівський облавтодор» звернулось до Служби автомобільних доріг у Львівській області з листом від 18.04.2016 № 05-5/614, з якого вбачається, що САД у Л/о не оплатило за виконані роботи (надані послуги) ДП «Львівський облавтодор» грошову суму в розмірі 5 822 606,00 грн., з яких за договором № 10-03/15 (автомобільні дороги загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Дрогобицького, Миколаївського, Самбірського районів) 533 266,00 грн (а.с. 47-51 том ІІІ).

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 20.04.2016 № 01Н-1829/18-06 підтвердив необхідність виконання таких робіт ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»» саме на замовлення Служби автомобільних доріг у Львівській області на загальну суму 5 822 606,00 грн, в т.ч. по договору № 10-03/15 від 26.03.2015, проте, у звязку з недостатнім фінансуванням у 2016 році не могли бути оплачені (а.с. 52 том ІІІ).

Згідно з п. 5.5, п.5.6 договору № 10-03/15, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення підрядником рахунка на оплату послуг та після підписання сторонами акта наданих послуг або поетапної оплати замовником наданих послуг в порядку, встановленому даним договором. До рахунка додаються належним чином оформлені акти (форми КБ-2в, КБ-3) підписані сторонами, реєстри, підсумкові відомості ресурсів та інші необхідні документи.

Пунктом 5.7 договору, представник замовника на протязі трьох днів перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань. У випадку, якщо в строк на протязі трьох днів після передачі акту виконаних робіт, замовник не заявить підряднику про відступи від умов договору чи інші недоліки при наданні послуг, послуги вважаються наданими підрядником належним чином та прийнятими замовником.

Враховуючи факт виконання позивачем додаткових робіт на суму 533 266,00 грн та те, що позивачем були надані відповідачу усі необхідні документи, проте відповідач, в порушення умов спірного договору, оплату за виконані роботи не здійснив.

15.07.2016 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 2458 про оплату виконаних робіт (а.с. 39-46 том ІІІ), однак дана вимога була залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення до суду.

В свою чергу відповідач проти позову заперечує, зазначає, що замовником прийнято відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» форми №КБ-3, та оплачено виконані роботи по договору на загальну суму 9 945 654,03 грн, доказом чого є платіжні доручення (а.с. 61-84 том ІІІ).

Щодо додаткових робіт на суму 533 266,00 грн, то відповідач зазначає, що п. 5.12. розділу 3 договору визначено, що надання документів до оплати замовнику - акти (форми КБ-2в, КБ-3), підписані сторонами, рахунки, реєстри, підсумкові відомості ресурсів та інші необхідні документи, визначені даним договором, здійснюється підрядником не пізніше, як за 5 останніх робочих днів звітного місяця. Документи не подані підрядником у вказаний термін, датуються і подаються наступним звітним місяцем (п.5.13. Договору).

Однак, в порушення п.5.12 договору дані акти не подавались позивачем до оплати у вказані звітні місяці, натомість вони були надані в Службу автомобільних доріг у Львівській області лише 15.07.2016 разом з вимогою позивача від 15.07.2016. Також, відповідач зазначає, що в порушення умов договору (п.5.5., п.5.6.) позивачем не надано для оплати «Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), що є обов'язковим документом, на підставі якого замовником здійснюється оплата послуг.

З огляду на викладене, відповідач стверджує, що у Служби автомобільних доріг у Львівській області відсутні правові підстави для виникнення зобов'язань за договором № 10-03/15 від 26.03.2015 щодо здійснення оплати актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за період січень-березень 2016р.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у зовнішньому договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як зазначалося вище, між сторонами у справі 26.03.2015 було укладено договір №10-03/15 на закупівлю послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Львівської області: автомобільні дороги Дрогобицького, Миколаївського, Самбірського районів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що укладений між сторонами правочин є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору підряду, так і договору про надання послуг.

У відповідності до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з приписами статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості виконаних у період з січня по березень 2016 року підрядних робіт на суму 533 266,00 грн.

Відповідно до п. 5. Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» (в редакції, чинній станом на дату виконання робіт (надання послуг), власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані, зокрема, серед іншого: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

Більше того, п. 3 ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» (надалі - ДСТУ 3587-97) передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. Таким чином, оскільки виконаний робіт (надання послуг), стягнення вартості яких є предметом позову, стосувалось експлуатаційного утримання автомобільної дороги в період випаду значної кількості опадів, а невиконання робіт з посипання дорожнього покриття протиожеледними матеріалами суперечило б вищенаведеним нормам та могло б призвести до утрудненого руху транспортних засобів та/або створення загрози безпеки такого руху, Сторонами було погоджено виконання додаткових робіт.

Факт необхідності виконання додаткових робіт стверджується протоколом від 29.01.2016 спільної наради керівного складу Служби автомобільних доріг у Львівській області та підрядних організацій щодо експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Львівської області (а.с. 53-55 том ІІІ).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було виконано додаткових робіт (послуг) у відповідності до умов договору № 10-03/15 на суму 533 266,00 грн, проте доказів оплати таких послуг відповідачем не представлено.

З метою отримання оплати за виконані роботи (надані послуги), ДП «Львівський облавтодор» звернулось до Служби автомобільних доріг у Львівській області з листом від 18.04.2016 № 05-5/614 (а.с. 47-51 том ІІІ).

У листі-відповіді від 20.04.2016 № 01 н-1829/18-06 відповідач зазначив, що САД у Л/о підтверджує необхідність виконання робіт по спірному договору, проте, у зв'язку з недостатнім фінансуванням у 2016 році ... виконані роботи відповідно до перелічених договорів (у т.ч. договору № 10-03/15) не можуть бути прийняті та оплачені Службою автомобільних доріг у Львівській області.» (а.с. 52 том ІІІ).

Тобто, відповідач підтвердив, що додаткові роботи за Договором на суму 533 266,00 грн. виконувались на замовлення відповідача;

Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2016 ДП «Львівський облавтодор» повторно звернулось до САД у Л/о з вимогою № 02-05/1170, якою надала замовнику акти виконаних робіт за січень-березень 2016 року з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого та державного значення (серед яких, зокрема, були і акти виконаних робіт на підставі договору № 10-03/15) та вимагала здійснення їх оплати у десятиденний термін з моменту отримання останньої (а.с. 39-46 том ІІІ).

Дана вимога разом з доданими актами виконаних робіт була отримана САД у Л/о 15.07.2016, що підтверджується відміткою САД у Л/о про її прийняття.

Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України).

Згідно п. 5.5, 5.6 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення підрядником рахунка на оплату послуг та після підписання сторонами акта наданих послуг або поетапної оплати замовником наданих послуг в порядку, встановленому даним договором. До рахунка додаються належним чином оформлені акти (форми КБ-2в, КБ-3), підписані сторонами, реєстри, підсумкові відомості ресурсів та інші необхідні документи.

Згідно з п. 5.7 договору № 10-03/15, представник замовника на протязі трьох днів перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань. У випадку, якщо в строк на протязі трьох днів після передачі акту виконаних робіт, замовник не заявить підряднику про відступи від умов договору чи інші недоліки при наданні послуг, послуги вважаються наданими підрядником належним чином та прийнятими Замовником.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Оскільки у відповідь на звернення ДП «Львівський облавтодор» від 18.04.2016 № 05-5/614 САД у Л/о своїм листом від 20.04.2016 не заявила про жодні відступи від умов договору № 10-03/15, та, більше того, підтвердила, що виконання таких робіт (надання послуг) було необхідним й було здійснено на замовлення відповідача, то САД у Л/о в силу приписів ст. 853 ЦК України втратила право посилатися на відступи від умов договору.

Проаналізувавши вищенаведене, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на те, що сторонами спору у договорі погоджено, що ціна є динамічною (пункт 3.2 договору), крім того між сторонами було підписано додаткову угоду № 14 до договору якою, зокрема погоджено збільшення ціни договору на 896 400,00 грн. Як позивачем, так і відповідачем підписані акти приймання виконаних у січні-березні 2016 року будівельних робіт на суму 533 266,00 грн, і факт виконання таких робіт відповідачем не заперечується, що підтверджує погодження Служби з перевищенням кошторису на спірну суму та прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт за договором на вказану суму.

В свою чергу підписані сторонами акти виконаних робіт є первинними документами, оскільки фіксують факт здійснення господарської операції, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи (надані послуги).

З приводу посилання скаржника на те, що причиною неоплати виконаних робіт (наданих послуг) є відсутність бюджетного фінансування, колегія суддів зазначає:

У п. 10 постанови пленумом Вищого господарського суду України у «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 роз'яснено, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей, як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання, суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Згідно з приписами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у Служби необхідних коштів або взяття нею зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов'язку виконати зобов'язання за договором.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 914/1556/17.

Окрім цього, за змістом частини другої статті 617 ЦК України, частини другої статті 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання, про що, зокрема, зазначено у Постанові Верховного суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від обовязку здійснити оплату за виконані будівельні роботи (надані послуги) позивачем.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Приписами ч.1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов'язань з оплати виконаних робіт (наданих послуг) по договору № 10-03/15 на суму 533 266,00 грн, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підставність задоволення позовних вимог.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу позивачем належними та допустимими доказами підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 05.07.2018 у справі № 914/600/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбаченні ст.288 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

ОСОБА_1