ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1359/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

секретар судового засідання - Кришталь Д.І.,

розглянувши справу №916/1359/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙТЕКС-СЕРВІС" (49040, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 37);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "САГІТТА-Т" (вул. Святослава Ріхтера, 2, м. Одеса, 65072);

про стягнення 898090,18 грн.,

Представники сторін:

Від позивача: Шпакова Т.С. (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАЙТЕКС-СЕРВІС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "САГІТТА-Т" про стягнення 898090,18грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем 10.03.2017 договору поставки з відстроченням платежу № 10/03-17 з протоколом розбіжностей, поставку відповідачеві товару на загальну суму 800406,65грн. у період з 09.12.2017 по 24.03.2018, невиконання відповідачем умов договору щодо оплати товару, нарахування відповідачу за прострочку виконання зобов'язання 75448,71грн. пені, 15552,46грн. збитків від інфляції, 6682,34грн. 3% річних.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, правом участі у судовому засіданні не скористався, з будь-якими заявами або клопотаннями до суду не звертався.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем 10.03.2017 було підписано договір поставки з відстроченням платежу № 10/03-17 з протоколом розбіжностей, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання поставляти відповідачу, а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати товар відповідно до умов договору (п.1.1 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено здійснення оплати відповідачем кожної партії товару протягом 60-ти або 45-ти календарних днів з моменту її отримання залежно від найменування товару.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 800406,65грн у період з 09.12.2017 по 24.03.2018, що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи копіями 595 видаткових накладних (Том 1 а.с. 82-173, Том 2 а.с. 1-220, Том 3 а.с. 1-192, Том 4 а.с. 1-128).

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного Кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань щодо оплати тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 5.2 договору сторони передбачили відповідальність за прострочку виконання зобов'язань за договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на час такої прострочки.

З урахуванням цього, позивачем заявлено до стягнення 75448,71грн. згідно наданого розрахунку окремо по кожній видатковій накладній (а.с.19-26 т.1 ).

У відповідності до приписів ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок позивача щодо пені суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, таким що ґрунтується на умовах договору та вимогах закону, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення 15552,46грн. збитків від інфляції, 6682,34грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок (а.с.19-26 т.1 ) суд вважає його вірним та виконаним у відповідності з нормами чинного законодавства.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 800406,65грн. основного боргу, 75448,71грн. пені, 15552,46грн. збитків від інфляції та 6682,34грн. 3% річних суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 202, 520, 525, 526, 530, 546, 548, 549, 611, 612, 626, 629, Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст.46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙТЕКС-СЕРВІС" задовольнити до Товариства з обмеженою відповідальністю "САГІТТА-Т" про стягнення 898090,01 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САГІТТА-Т" (65072, вул. Святослава Ріхтера, 2, м. Одеса, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙТЕКС-СЕРВІС" (49040, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 37, ) заборгованість за поставлений товар в сумі 800406,65 грн., пеню в розмірі 75448,71 грн., збитки від інфляції в розмірі 15552,46 грн., 3% річних в розмірі 6682,36 грн., витрат на сплату судового збору в розмірі 13500,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 09 листопаду 2018 р.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 02.11.2018. Повний текст рішення складений та підписаний 09 листопада 2018 р.

Суддя Р.В. Волков