ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" жовтня 2018 р. Справа № 911/1351/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект» на дії старшого державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гусейнова І.Е. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект»

про стягнення 4 622 206,36 грн.

за участю представників учасників справи:

стягувач: Зубар О.В. - предст. за дов. від 06.06.2018 № 2-738д;

боржник (скаржник): Кабушева А.О. - предст. за дов. від 01.03.2018;

ДВС: не з'явився;

встановив:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Техкомлект» (далі - ТОВ «Техкомплект», скаржник, боржник) із скаргою на дії старшого державного виконавця Макарівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Макарівський РВДВС ГТУЮ у Київській області) Гусейнова І.Е., у якій просить суд:

- визнати неправомірною дію старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. з відкриття виконавчого провадження № 57368829 за заявою акціонерного товариства «Укргазвидобування»;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. про відкриття виконавчого провадження № 57368829 від 04.10.2018;

- визнати неправомірною дію старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. з відкриття виконавчого провадження № 57368562 за заявою акціонерного товариства «Укргазвидобування»;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. про відкриття виконавчого провадження № 57368562 від 04.10.2018;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. про арешт майна ТОВ «Техкомплект» від 08.10.2018, винесену в рамках виконавчого провадження № 57368829.

Крім того, скаржник також просив ухвалою суду зупинити здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 57368829 та № 57368562 до моменту розгляду скарги по суті.

В обґрунтування скарги, скаржник посилався на те, що, по-перше, вказані вище виконавчі провадження з виконання наказів господарського суду Київської області від 20.08.2018 відкриті за заявою особи, яка не є стягувачем за виконавчим документом - акціонерним товариством «Укргазвидобування». По-друге, оскільки, на думку скаржника, постанова про відкриття виконавчого провадження № 57368829 є неправомірною, відповідно, постанова про арешт майна, винесена в рамках такого виконавчого провадження підлягає скасуванню. Крім того, порушення інтересів ТОВ «Техкомплект» внаслідок безпідставного, як вважає скаржник, відкриття виконавчих проваджень, полягає і в тому, що до стягнення з ТОВ «Техкомплект» також підлягають суми виконавчого збору. Скаржник також зазначив, що рішення суду виконано ним добровільно та в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2018 скаргу ТОВ «Техкомплект» призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.10.2018. Крім того, за результатами розгляду клопотання ТОВ «Техкомлект» про зупинення здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 57368829 та № 57368562 до моменту розгляду скарги по суті, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення та відмовив скаржнику в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Так, ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 цього Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Чинним законодавством України суду не надано права зупинення саме виконавчих дій.

Право господарського суду зупинити виконання за виконавчим документом передбачено у ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до якої таке зупинення можливе лише в межах розгляду господарським судом заяви стягувача або боржника про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі, чи про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Підстави ж для зупинення виконання судового рішення визначені в ст. 332 ГПК України і надані лише суду касаційної інстанції.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про зупинення здійснення виконавчих дій до розгляду скарги по суті відмовлено.

23.10.2018 через канцелярію суду від державного виконавця надійшло письмове заперечення на скаргу, до якої додано копії матеріалів виконавчих проваджень №57368829 та № 57368562. Державний виконавець проти скарги повністю заперечує та, зокрема, зазначає, що при винесенні спірних постанов, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої зміна типу товариства з приватного на публічне або навпаки не є його перетворенням, співставивши ідентифікуючі дані стягувача - акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - АТ «Укргазвидобування») - в судовому наказі та в заяві про примусове виконання рішення, а саме , а також перевіривши інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за вказаним кодом, державний виконавець дійшов висновку, що АТ «Укргазвидобування» та публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» є одним і тим самим товариством, яке змінило тип товариства, та прийняв рішення про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

26.10.2018 через канцелярію суду стягувачем подано пояснення щодо скарги, в яких останній, з посиланням на ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», крім іншого зазначив, що у державного виконавця не було підстав для повернення наказів без прийняття до виконання в порядку ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, через канцелярію суду від державного виконавця надійшло клопотання, в якому він просив суд відкласти розгляд скарги з підстав неможливості з'явитись в судове засідання.

В судовому засіданні 26.10.2018 представник стягувача, заявлене державним виконавцем клопотання підтримала, представник скаржника залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, зважаючи на строки встановлені ч. 1 ст. 342 ГПК України та керуючись ст. 42 ГПК України, яка зобов'язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також з огляду на те, що неявка представника органу ДВС в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання про відкладення розгляду скарги та вважає за можливе здійснити її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши скаргу ТОВ «Техкомплект» на на дії старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е., суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.07.2017 позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» 2 893 646,38 грн. пені та 43 404,70 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017, залишеною без змін постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2018, рішення господарського суду Київської області від 17.07.2017 змінено та викладено резолютивну частину рішення в редакції: « 1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» на користь публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» пеню в сумі 723 411,59 грн., штраф в сумі 432 139,99 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 69 333,10 грн. 3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.». Стягнуто з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 76 266,41 грн.

20.08.2018 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 господарським судом Київської області видано відповідні накази.

04.10.2018 АТ «Укргазвидобування» звернулось до Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області з заявами від 26.09.2018 № 2/1-110 та № 2/1-111 про примусове виконання рішення за наказами господарського суду Київської області від 20.08.2018.

У вказаних заявах стягувач повідомив орган державної виконавчої служби про те, що рішенням акціонера № 237 від 21.05.2018 ПАТ «Укргазвидобування», яким одноособово є публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство та, у зв'язку зі зміною типу, змінено найменування на акціонерне товариство «Укргазвидобування».

04.10.2018 старшим державним виконавцем Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейновим І.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57368829 з виконання наказу господарського суду Київської області від 20.08.2018 про стягнення з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» пені в сумі 723 411,59 грн., штрафу в сумі 432 139,99 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 69 333,10 грн., відповідно до п. 3 якої постановлено стягнути з боржника 122488,47 грн. виконавчого збору.

04.10.2018 державним виконавцем Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейновим І.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57368562 з виконання наказу господарського суду Київської області від 20.08.2018 про стягнення з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 76 266,41 грн., відповідно до п. 3 якої постановлено стягнути з боржника 7626,64 грн. виконавчого збору.

08.10.2018 старшим державним виконавцем Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейновим І.Е. у виконавчому провадженні № 57368829 винесено постанову про арешт майна боржника.

10.10.2018 боржник в повному обсязі виконав постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 шляхом перерахування на рахунок стягувача 76 266,41 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги згідно платіжного доручення № 133 та 1 224 884,68 грн. пені, штрафу і витрат по сплаті судового збору згідно платіжного доручення № 131.

Скаржник вважає, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №57368829 і № 57368562 від 04.10.2018 є такими, що підлягають скасуванню, а дії старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е., пов'язані з винесенням зазначених постанов - неправомірними.

Зокрема, на думку скаржника, державний виконавець безпідставно відкрив виконавчі провадження за заявами неналежного стягувача. На переконання скаржника державний виконавець повинен був повернути виконавчі документи стягувачу - ПАТ «Укргазвидобування», на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». В свою чергу АТ «Укргазвидобування», на думку скаржника, до моменту пред'явлення виконавчих документів до виконання, зобов'язане було звернутись до суду з заявами про виправлення в наказах відомостей щодо особи стягувача, у разі, якщо дійсно мали місце зміни в найменуванні особи.

Окрім того, скаржник зазначає, що внаслідок безпідставного відкриття виконавчих проваджень за заявами неналежного стягувача, державний виконавець неправомірно виніс постанову про арешт майна боржника та постанови про стягнення виконавчого збору, у зв'язку з чим, скаржник просить суд скасувати зазначені постанови.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та заперечення проти скарги, дослідивши документи, додані до матеріалів справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що доводи скаржника є необґрунтованими, а скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оцінюючи доводи скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця з відкриття виконавчих проваджень за заявами неналежного стягувача, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з приписами ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

В розумінні ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням, отже, зміна найменування юридичної особи та місця її реєстрації, не має наслідком вчинення процесуальної дії, передбаченої ст. 52 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

До того ж, як вбачається з матеріалів скарги, ідентифікаційний код юридичної особи стягувача - 30019775 - залишився незмінним, що свідчить про те, що публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» та акціонерне товариство «Укргазвидобування» є однією юридичною особою, назву якої було змінено в установленому законом порядку.

Таким чином, акціонерне товариство «Укргазвидобування» як стягувач, правомірно звернулось до державного виконавця з заявами про відкриття виконавчих проваджень та останнім, у свою чергу, було правомірно винесено відповідні постанови про відкриття виконавчих проваджень, а отже вимоги скаржника про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. з відкриття виконавчих проваджень № 57368829 та №57368562 і про скасування відповідних постанов є необґрунтованими.

Стосовно доводів скаржника щодо неправомірного стягнення з нього виконавчого збору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з нормами ч.ч. 1-2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Серед іншого, в обґрунтування доводів, викладених у скарзі, боржник посилається на добровільне виконання ним рішення суду.

Так, постановами Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області від 04.10.2018 відкрито виконавчі провадження № 57368562 і № 57368829 та стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 7 626,64 грн. та 122 488,47 грн., відповідно, що відповідає приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Між тим, як встановлено судом, 10.10.2018 згідно платіжних доручень №131 та №133 боржником на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 сплачено на користь стягувача 76 266,41 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги та 1 224 884,68 грн. пені, штрафу і витрат по сплаті судового збору.

Частиною 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що відкриття спірних виконавчих проваджень передувало вчиненню скаржником дій зі сплати заборгованості за судовим рішенням, відтак відсутні підстави, передбачені ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності яких виконавчий збір не стягується.

Суд також зауважує, що Законом України «Про виконавче провадження» не встановлений порядок добровільного виконання рішення після відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, скаржник також просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. про арешт майна ТОВ «Техкомплект» від 08.10.2018, винесену в рамках виконавчого провадження № 57368829.

В обґрунтування підстав для скасування зазначеної постанови скаржник посилається на те, що оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження №57368829 від 04.10.2018 є неправомірною, відповідно, постанова про арешт майна ТОВ «Техкомплект» від 08.10.2018, винесена в межах даного виконавчого провадження підлягає скасуванню.

За приписами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Враховуючи, що на момент винесення спірної постанови про арешт майна боржника рішення суду виконано не було, а також зважаючи на відсутність порушень вимог чинного законодавства при відкритті виконавчого провадження № 57368829, суд вважає, що державним виконавцем винесено постанову від 08.10.2018 про арешт майна боржника відповідно до положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», відтак відсутні підстави для скасування постанови старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е. про арешт майна ТОВ «Техкомплект» від 08.10.2018 у виконавчому провадженні № 57368829.

Частиною 3 ст. 343 ГПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши надані скаржником матеріали та докази на предмет неправомірності дій державної виконавчої служби з винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, стягнення виконавчого збору та винесення постанови про арешт майна боржника, суд встановив відсутність порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» у діях старшого державного виконавця Макарівського РВДВС ГТУЮ у Київській області Гусейнова І.Е, оскільки останній діяв в межах та на виконання повноважень, наданих йому зазначеним Законом.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника, викладені в скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін