ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2018 року Справа № 902/384/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Державного Південного виробничо-технічного підприємства на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 у справі № 902/384/18 (суддя Нешик О.С.)

за позовом Державного концерну "Укроборонпром" Державного Південного виробничо-технічного підприємства, м.Миколаїв

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 , м.Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" м.Київ

про визнання недійсними актів та договору про закупівлю

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - Лановенко М.Є. - довіреність №350/1/1471/пс від 01.08.2018р.

третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.07.2018 у справі №902/384/18 заяву Державного Південного виробничо-технічного підприємства №234 від 04.07.2018 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено військовій частині НОМЕР_1 та товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" вчиняти дії щодо виконання зобов`язань згідно договору "про закупівлю послуг" №110/18 від 04.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 у справі №902/384/18 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.07.2018 року.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018, Державне Південне виробничо-технічне підприємство подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати дану ухвалу та залишити в силі (вжити) заходи забезпечення позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали суд невірно застосував норми процесуального права, а саме ч. 9 ст. 145 ГПК України, відповідно до якої суд повинен був у рішенні щодо повної відмови у задоволенні позову зазначити про скасування заходів забезпечення позову, а не в окремій ухвалі. Неправильне застосування судом ч. 9 ст. 145 ГПК України призвело до того, що заходи забезпечення позову скасовано негайно після оголошення оскаржуваної ухвали суду, а не у відповідності до норм ч.10 ст.145 ГПК України. Навмисне порушення судом вищевказаних норм призвело до грубого порушення прав Державного Південного виробничо-технічного підприємства та незаконного скасування заходів забезпечення позову до набрання законної сили відповідним рішенням про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 року у справі №902/384/18 апеляційну скаргу Державного Південного виробничо-технічного підприємства прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23 жовтня 2018 року.

Військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу вих. №350/153/442/нс від 17.10.2018, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважає ухвалу суду першої інстанції в частині скасування з власної ініціативи суду вжиті ухвалою суду від 13.07.2018 року у справі №902/384/18 заходи забезпечення позову такою, що винесена без порушення норм процесуального права, а доводи наведені у апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні 23.10.2018 учасники процесу підтримали свої правові позиції та надали додаткові пояснення, щодо оскаржуваної ухвали.

Третя особа не забезпечила явку повноважного представника в судове засідання 23.10.2018, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин винесення оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 року у справі №902/384/18 оголосив перерву в судовому засіданні до 12 листопада 2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.11.2018 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на підстави зазначені у відзиві, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та третя особа не забезпечили явку повноважених представників в судове засідання 12.11.2018, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Разом з тим, позивач надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши дане клопотання, заслухавши пояснення представника відповідача суд вважає за необхідне його відхилити, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 202 цього Кодексу.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (частина 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, заявником клопотання не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без його участі, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України, здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача (у судовому засіданні 23.10.2018) та відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Державне Південне виробничо-технічне підприємство звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про скасування рішень тендерного комітету військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом №894 від 19.05.2018, яким відхилено пропозицію позивача на закупівлю послуг з поточного ремонту типових елементів заміни радіоелектронних засобів та оформленого протоколом №920 від 24.05.2018, яким визнано переможцем торгів товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології", а також про визнання недійсним договору, що укладений за наслідками проведених торгів.

Ухвалою суду від 11.07.2018 відкрито провадження у справі №902/384/18; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі №902/384/18 призначено на 14.08.2018.

Одночасно з даним позовом, позивач подав до суду заяву №234 від 04.07.2018 про забезпечення позову, шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 та товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" виконувати укладений за наслідками проведеної процедури закупівлі договір про закупівлю №110/18 від 04.07.2018.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_1 проведено процедуру закупівлі, за результатами якої визнано переможцем товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" та прийнято відповідне рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем. Позивач вважає, що дану процедуру проведено з грубим порушенням норм законодавства, прав та інтересів її учасників. Відтак, на думку заявника, укладення та виконання договору про закупівлю з ТОВ "Оборонні технології" призведе до неможливості застосувати наслідки реституції з огляду на предмет закупівлі - послуги, оскільки послуги споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Отже, в разі підписання з товариством з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" відповідного договору, останнє розпочне надавати послуги, що зробить неможливим повернення сторін в попередній стан, який був до моменту укладення договору.

13.07.2018 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог №239 від 10.0.2018 (вх. канц. суду 02.1-34/5482/18 від 13.07.2018), в якій, зокрема, зазначив, що 04.07.2018 між військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" підписано договір "про закупівлю послуг" №110/18.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.07.2018 заяву Державного Південного виробничо-технічного підприємства про забезпечення позову задоволено частково; заборонено Військовій частині НОМЕР_1 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" вчиняти дії щодо виконання зобов`язань згідно договору "про закупівлю послуг" №110/18 від 04.07.2018; у задоволенні іншої частини заяви щодо заборони Військовій частині НОМЕР_1 та ТОВ "Оборонні технології" вчиняти дії по укладенню договору "про закупівлю послуг" відмовлено.

Постановляючи 13.07.2018 судове рішення суд виходив з того, що відхилення заяви Державного Південного виробничо-технічного підприємства про забезпечення позову у справі №902/384/18 та виконання сторонами договору "про закупівлю послуг" №110/18 від 04.07.2018 взятих на себе визначених у ньому зобов`язань (у разі задоволення позовних вимог у даній справі) призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі. Також, у разі фактичного виконання сторонами зобов`язань за оспорюваним у справі майбутнє виконання рішення суду не буде можливим, як таке, що не матиме правового сенсу, оскільки у такому випадку у відповідача вже не буде необхідності в послугах позивача. Таким чином не буде можливості відновити правовий стан, який існував до імовірного порушення права позивача.

16 серпня 2018 року до Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання №350/153/365/пс від 13.08.2018 Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.07.2018 у справі №902/384/18. Вказана заява заявника мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту, прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені.

21 серпня 2018 року Господарським судом Вінницької області прийнято рішення, яким в позові Державного Південного виробничо-технічного підприємства до Військової частини НОМЕР_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" про визнання недійсними актів та договору про закупівлю відмовлено.

Частиною 9 статті 145 ГПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 21.08.2018 Господарським судом Вінницької області в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі №902/384/18, яким у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. Однак, в порушення вимог ч.9 ст.145 ГПК України у відповідному судовому рішенні судом першої інстанції не вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 13.07.2018 року.

Водночас, Господарський суд Вінницької області окремим процесуальним документом ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 відхилив клопотання Військової частини НОМЕР_1 №350/153/365/пс від 13.08.2018 про скасування заходів забезпечення позову та прийняв судове рішення про скасування з власної ініціативи вжиті ухвалою суду від 13.07.2018 у справі №902/384/18 заходи забезпечення позову. В резолятивній частині якої вказано, що дана ухвала відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України набирає законної сили негайно після її оголошення.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч.10 ст. 145 ГПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням.

В даному випадку суд першої інстанції виніс ухвалу (після прийняття рішення про відмову в позові) тим самим скасував дію заходів забезпечення позову негайно чим порушив процесуальні права позивача на існування забезпечення позову до набрання рішенням Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 про відмову в задоволенні позову законної сили.

Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством. У протилежному випадку відповідна процесуальна дія учасника господарського процесу чи суду не породжує ті правові наслідки, на які вона спрямована.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України, статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтею 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України», no. 4436/07, від 03.07.2014, принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом. Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завданню шкоди позивачу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд пересвідчується, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясовує обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В свою чергу ч.9 ст.145 ГПК України унормовано дію суду щодо вжитого заходу забезпечення позову у разі повної відмови у задоволенні позову. Формалізація цієї дії не є випадковою, адже за результатом її вчинення (або не вчинення) настають прямо протилежні наслідки. Так, у разі скасування заходів забезпечення позову рішенням суду - заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням, а у разі скасування ухвалою суду - заходи забезпечення позову втрачають свою дію негайно.

Враховуючи те, що обставини, за наявності яких судом першої інстанції вживались заходи забезпечення позову не змінилися (не зникли), суд першої інстанції в порушення ч.9 ст.145 ГПК України постановив ухвалу про скасування забезпечення позову, а тому, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державного Південного виробничо-технічного підприємства на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 у справі № 902/384/18 слід задоволити, ухвалу Господарського суду Вінницької області про скасування заходів забезпечення позову від 21.08.2018 у справі №902/384/18 скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 145, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного Південного виробничо-технічного підприємства на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 у справі № 902/384/18 - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 21.08.2018 у справі № 902/384/18 - скасувати.

3. Стягнути з Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Державного Південного виробничо-технічного підприємства (54028, м.Миколаїв, вул. Троїцька, 240А) 1762,00 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Господарському суду Вінницької області видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Матеріали оскарження ухвали повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "14" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.