ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2643/17
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судового засідання Південно-західного апеляційного господарського суду №8

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання - Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 м. Одеса

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.08.2018 р. про відмову у відкритті провадження за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_1 м. Одеса до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Київ

по справі № 916/2643/17

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Київ в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса

про стягнення 688 436,29 грн.

колегія суддів суду першої інстанції: головуючий суддя Степанова Л.В., судді Д'яченко Т.Г., Волков Р.В.

час та місце прийняття ухвали: 21.08.2018 р., м. Одеса, пр.-т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області

за участю представників сторін:

від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Київ: ОСОБА_2

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.08.2018 р. прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г. та призначено до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.

14.11.2018 р. на електрону скриньку Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з відрядженням у м. Івано-Франківськ.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України " Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов'язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до пункту 1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. №28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі (пункт 1.5.17 Інструкції).

З огляду на те, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке надійшло на електронну адресу суду, не підписано електронним цифровим підписом уповноваженої особи, про що свідчить відповідний скрін, суд апеляційної інстанції не приймає його до уваги.

В листопаді 2017 р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" м. Київ в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса про стягнення 688 436,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса умов договору оренди рухомого майна від 01.09.2005 р. № КД-7786.

21.08.2018 р. ОСОБА_1 м. Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору у справі № 916/2643/17 з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" м. Київ про:

- визнання недійсним укладеного в усній формі договору про внесення змін до договору від 01.09.2005 р. № КД-7786, на виконання якого 28.03.2016 р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» м. Одеса (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» м. Одеса) підписано акт приймання-передачі, з підстав недотримання сторонами вимог закону (ч.5 ст.203 в порядку ч.1 ст.215 ЦК України), оскільки він не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- застосування до укладеного в усній формі договору про внесення змін до договору від 01.09.2005 р. № КД-7786, наслідків недійсності нікчемного правочину в порядку, передбаченому статтею 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2018 р. відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 м. Одеса, як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, у справі № 916/2643/17 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 м. Одеса, як фізичної особи, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не підлягають розгляду за правилами господарського судочинства, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з наведеною ухвалою, ОСОБА_1 м. Одеса оскаржив її до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_1 м. Одеса посилається на те, що він, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса і власник його корпоративних прав, вважає, що заявлені Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" м. Київ до ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ», позовні вимоги впливають на його права та обов'язки, як особи, на захист порушених корпоративних прав якої прийнято рішення у справі № 916/1878/15.

На думку скаржника, мова йде про упущену вигоду - доходи, які ОСОБА_1 м. Одеса, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса, що є стороною орендаря у договорі оренди нерухомого майна від 20.09.2005р., міг би отримати за звичайних обставин, якби його корпоративне право не було порушено, у зв'язку з невиконанням рішення Господарського суду Одеської області від 20.07.2015 р. у справі № 916/1878/15, яке набрало законної сили.

ОСОБА_1 м. Одеса також зазначив, що судом не встановлювались і не досліджувались обставини, викладені у рішенні Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 р. у справі № 916/1878/15.

Крім того, апелянт вважає, що спір виник саме з корпоративних відносин, оскільки предмет спору - це стягнення заборгованості за договором, що визнаний поновленим саме за позовом ОСОБА_1 м. Одеса, як учасника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 м. Одеса не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч. 2 цієї норми юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, норми господарського процесуального законодавства чітко вказують на право фізичних осіб звертатися до господарського суду з позовами саме у випадку, коли їх справа віднесена до юрисдикції господарського суду.

За приписами ч. ч.1, 2 ст. 49 Господарського процесуального України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред'явлення позову, відповідно до положень ч. 5 ст. 49, ч. 4 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до зазначених норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно з п. п.1, 3, 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за первісним позовом є стягнення заборгованості, штрафних санкцій та 3% річних за договором від 01.09.2005 р. № КД-7786, тобто щодо виконання господарських зобов'язань, в яких ОСОБА_1 м. Одеса не є учасником, отже даний спір не стосується прав та обов'язків ОСОБА_1 м. Одеса, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ" м. Одеса.

Відповідно до ч. 5 ст. 49, ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що позовні заяви третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору мають подаватися із дотриманням загальних правил пред'явлення позову, яким згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України є звернення до суду належної юрисдикції щодо справи.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо того, що позовна заява ОСОБА_1 м. Одеса, як фізичної особи, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки подана з порушенням правил суб'єктної юрисдикції, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, ухвала Господарського суду Одеської області від 21.08.2018 р. у справі № 916/2643/17 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267-282 Господарським процесуальним кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.08.2018 р. по справі № 916/2643/17 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 м. Одеса без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2018 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк