УХВАЛА

19 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 4/246

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2018

за позовом Державного агентства резерву України

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання повернути матеріальні цінності,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №4/246 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", виходячи з наступного.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 та прийняте нове рішення, яким у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №4/246 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 задоволено заяву Державного агентства резерву України про виправлення описки в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №4/246. Виправлено допущену описку у п.2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №4/246, а саме вважати вірним "Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2004 у справі №4/246, в частині повернення до державного резерву природного газу у кількості 1 318 080 782 куб.м. на загальну суму 369 495 490,80 грн. на стягнення з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь Державного агентства резерву України 369 495 490,80 грн. з урахуванням вимог статей 185, 188, 193 Податкового кодексу України".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 залишено без змін.

Частиною другою статті 6 та частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, крім того, має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Крім того, Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвали суду першої інстанції про виправлення описки, після їх перегляду в апеляційному порядку відповідно до пункту 18 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, не належать до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Враховуючи викладене Суд зазначає, що вичерпний перелік ухвал судів першої інстанції та апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №4/246 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №4/246 за касаційної скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І. В. Кушнір

Є. В. Краснов