ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 Справа № 904/3374/18
За позовом: Божедарівської селищної ради, смт. Божедарівка

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна алкогольна компанія», м. Київ

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив Естейт», м. Одесса

Про: розірвання договору оренди землі

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: ОСОБА_1 (дов. від 02.05.2018р.);

Від відповідача: не зявився;

Від третьої особи: не зявився

СУТЬ СПОРУ :

Божедарівська селищна рада (позивач) звернулась до суду із позовною заявою до ТОВ «Національна алкогольна компанія» (відповідач) про розірвання договору №338 від 29.08.2011р. оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:002:6011, укладеного між ТОВ «Лікеро-горілчаний завод «Карат» ( правонаступником якого є ТОВ «Національна алкогольна компанія» ) та Щорською селищною радою , який зареєстровано у відділі Держкомзему у Криничанському районі Дніпропетровської області 30.07.2012 за № 00174.

Ухвалою суду від 09.08.18р. було відкрито провадження у справі №904/3374/18 за правилами загального провадження.

ТОВ «Національна алкогольна компанія» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 15.11.18р., а.с.91-93) та повернутим органами звязку з посиланням «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 59-61, 62-64, 70-72) .

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв'язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

ТОВ «Актив Естейт» ( третя особа) витребуваних судом письмових пояснень не надала, явку повноважних представників до судового засідання не забезпечила, не зважаючи на ту обставину, що про час та місце судових засідань була своєчасно повідомлена ( про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення третій особі 20.08.18р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.56 ). Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача та відзиву на позов за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи , господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

29.08.11р. між Щорською селищною радою, найменування якої змінено на Божедарівську селищну раду ( орендодавець) та ТОВ «Лікеро-Горілчаний Завод «Карат» (правонаступником якого є ТОВ «Національна алкогольна компанія») (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 338. Відповідно до пункту 1 договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для промислового використання із земель державної власності (землі промисловості), яка знаходиться в межах населеного пункту на території Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Пунктом 2 договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка, яка розташована в межах населеного пункту загальною площею 2,5833 га, в тому числі землі промисловості 2,5833 га.

На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, а також інші обєкти інфраструктури: комплекс будівель та споруд в смт. Щорськ. Земельна ділянка передається в оренду з обєктами нерухомого майна та іншими обєктами інфраструктури: комплекс будівель та споруд в смт. Щорськ ( п.п. 3, 4 договору). Відповідно до п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 076 306, грн. Договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

За умовами пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що використовується в промислових цілях в розрахунку 13,02 грн./1кв.м. х 3,20 х 10% х 25 833 кв.м. = 107 631, 00 грн. на рік, на момент укладення договору на розрахунковий рахунок Щорської селищної ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнта індексації та коригується орендарем (п. 10 договору). Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься в такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Пунктом 18 договору встановлено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі. (а.с.21-24).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв за актом прийому-передачі земельну ділянку загальною площею 2,5833 га, в тому числі землі промисловості 2,5833 га для промислового використання. (а.с.25)

В порушення взятих на себе зобовязань відповідачем орендна плата за період січень-червень 2017р. сплачена не була. У звязку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 112 975,10 грн. Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8556/17, а отже, не підлягають доказуванню в межах даної справи відповідно до приписів ст. 75 ГПК України. Станом на час звернення з даним позов вищевказана заборгованість відповідачем не сплачена, що на думку позивача є підставою для розірвання договору оренди

Згідно зі ст.ст. 598, 653 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема в разі розірвання договору; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Загальні підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст.ст. 651, 652 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В процесі вирішення спору судом було отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.10.18р. №142484667, зі змісту якого вбачається, що ТОВ «Актив Естейт» (третя особа) з 07.07.2017р. є власником обєкта нерухомості (комплекс будівель та споруд в смт. Щорськ.), який знаходяться на земельній ділянці за адресою: смт. Божедарівка Криничанського району Дніпропетровської області, вул. Виконкомівська, буд.16. (а.с.73-88) Крім того, до позовної заяви додано копію листа ТОВ «Актив Естейт» вих.№08-08-01/17 від 08.08.2017 , який було направлено на адресу позивача з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки з ТОВ «ОСОБА_2. (а.с.31).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З огляду на викладені приписи закону слід дійти висновку, що з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розташоване це майно в зв'язку із припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно із ч. 2 ст. 120 ЗК України.

Тобто особа, яка набула права власності на це майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене в тому ж обсязі та на умовах, як і в попереднього власника. При цьому, право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без «оформлення» припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.18р. по справі №915/672/17 та від 05.09.2018 по справі 904/9027/17.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що з моменту зміни власника обєкта нерухомості, що розташований на земельній ділянці, яка є предметом спірного договору оренди, відбулася заміна сторони в зобовязанні, у звязку із чим, з 07.07.2017 року орендарем за спірним договором, та відповідно належним відповідачем у спорі про розірвання такого договору, є ТОВ «Актив Естейт».

З огляду на вище встановлені обставини, слід визнати, що вимоги про розірвання договору №338 від 29.08.11р. оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:002:6011, заявлено до особи, яка не являється стороною даного правочину (до неналежного відповідача), що виключає підстави для задоволення такого позову.

При цьому, суд зауважує, що позивач в порядку ст. 48 ГПК України клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не заявляв. Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст. 13, 75, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі , судові витрати покласти на позивача .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 21.11.2018