СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р. Справа № 922/985/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Радигін Є.С. (довіреність №1162 віл 05.03.2018, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №970 від 03.06.2011),

третьої особи - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.№170) на рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2018 у справі № 922/985/18 (суддя Буракова А.М., повне рішення складено 11.07.2018),

за позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт", м.Київ,

до Дочірнього підприємства "Харківській облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Харків,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба автомобільних доріг у Харківській області, м.Харків,

про стягнення 218858,80 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство "Акрілат-Хімконтракт", звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 218858,80 грн.

В обґрунтування позивач зазначає про те, що відповідач, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та договору про закупівлю послуг за державні кошти №Т1-УТР/17 від 14.02.2017 (укладеного останнім зі Службою автомобільних доріг у Харківській області), є відповідальним за належне утримання доріг та забезпечення умов безпеки дорожнього руху. Як зазначає позивач, 07.11.2017 на ділянці автомобільної дороги Полтава-Красноград (Р-11) відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль позивача. Позивач вважає, що спричинення шкоди сталося внаслідок бездіяльності відповідача, який не забезпечив належного технічного стану покриття дороги, не провів необхідні ремонтні роботи. В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 9, 24 Закону України «Про дорожній рух» , п.п. 2, 5, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2018 у справі №922/985/18 відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що матеріалами справи не підтверджується вина відповідача у завданні позивачу матеріальної шкоди у розмірі 218858,80 грн., яка є необхідною умовою для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди на підставі ст.1166 Цивільного кодексу України.

Позивач із вказаним рішенням не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано норми ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», відповідно до яких, відповідач був зобов'язаний після встановлення на дорозі попереджувальних знаків «вибоїна» протягом 5 днів здійснити ямковий ремонт. Позивач вказує на обов'язок відповідача, окрім встановлення дорожніх знаків, своєчасно ремонтувати та підтримувати дороги в належному стані для забезпечення безпеки дорожнього руху. На думку позивача, саме незадовільний стан дороги став причиною дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вважає, що наданий відповідачем та прийнятий судом першої інстанції акт обстеження дорожніх умов не є належним доказом, оскільки складений вже після подання до суду позову у цій справі.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів позивача заперечує та зазначає про те, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої завдано матеріальної шкоди, сталася внаслідок порушення водієм автомобіля позивача Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.2017 у справі №626/1849/17. Відповідач також вказує на те, що з моменту виявлення ним пошкоджень дороги, замовник не надавав завдання на їх ліквідацію, але ним були прийняті заходи відповідно до ДСТУ 3587-97, а тому вважає безпідставними доводи позивача про бездіяльність ДП «Харківський облавтодор». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Третя особа надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля, який порушив Правила дорожнього руху України. Просить рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2018 у справі №922/9851/8 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2018 справу №922/985/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.11.2018 о 12:00 год.

В судове засідання 06.11.2018 позивач та третя особа не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивач та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

До матеріалів справи надано постанову Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.2017 у справі №626/1849/17 (а.с.11-12 т.1), в якій встановлено наступні обставини:

« 07.11.2017 року о 08-й годині 50 хвилин, на а/д Красноград-Карлівка, поблизу с.Піщанка Красноградського району, ОСОБА_3, керуючи автомобілем ФІАТ, державний номерний знак НОМЕР_1, при зустрічному роз'їзді, об'їжджаючи перешкоду, не надав перевагу в русі автомобілю ПЕЖО, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, що рухався на зустріч, та здійснив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.13.4 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 підтверджується відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення БР № 098469 від 07.11.2017 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_3 є незадовільний стан дороги Красноград-Карлівка, поблизу с.Піщанка Красноградського району, що могло сприяти дорожньо-транспортній пригоді».

Вказаною постановою Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 28.11.2017.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 28.08.2013 власником автомобіля Fiat Qubo, реєстраційний номер НОМЕР_3, є ПП "Акрілат-Хімконтракт" (позивач у цій справі) (а.с.10 т.1).

Відповідно до звіту №43/12/17 від 11.01.2018 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу, матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля ФІАТ з реєстраційним номером НОМЕР_3 складає 218858,80 грн. (а.с.26-51 т.1).

Позивач вважає, що пошкодження належного йому автомобіля сталося внаслідок бездіяльності відповідача, який не виконав свій обов'язок із забезпечення належного технічного стану дороги, на якій відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Як свідчать матеріали справи, 04.02.2017 між Службою автомобільних доріг у Харківській області (замовник) та Дочірнім підприємством "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (підрядник) укладено договір № Т1-УТР/17 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - договір) (а.с.82-89 т.1).

Відповідно до п.1.1. договору, підрядник зобов'язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування, згідно технічного завдання за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів) та в обумовлений цим договором термін. Замовник зобов'язується після перевірки фізичних та вартісних показників прийняти надані належним чином послуги згідно із цим договором та чинним законодавством України та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів передбачених на ці цілі на його рахунок в межах плану фінансування робіт за відповідний рік.

В п.1.5. договору визначено, що послуги виконуються підрядником згідно щомісячних планів-завдань, затверджених замовником.

Згідно п. 1.6. договору, підрядник приймає від замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про дорожній рух".

Пунктом 1.7. договору сторони узгодили, що на період дії договору та протягом гарантійного періоду, підрядник відповідно до Закону України "Про дорожній рух" та норм Глави 82 Цивільного кодексу України, в повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини підрядника, а також забезпечує повне майнове відшкодування замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини підрядника (а.с.82 т.1). .

Передбачена відповідальність підрядника настає виключно під час надання послуг та протягом гарантійного терміну при наявності відповідних планів-завдань, затверджених замовником (п.1.8 договору).

Відповідно до п.6.3.4 договору, підрядник зобов'язаний, зокрема:

-надавати послуги в порядку, встановленому договором, згідно з діючими нормативними документами, забезпечувати безперервний безпечний рух транспорту, цілісність доріг та споруд на них в межах фінансування;

-якісно та своєчасно надавати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг відповідно до вимог нормативних актів, виконання яких є обов'язковим;

-у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди внаслідок неналежного виконання умов цього договору з вини підрядника, він несе за це відповідальність та бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів, пов'язаних з такою дорожньо-транспортною пригодою, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків.

За умовами п.7.2.1 договору, підрядник несе відповідальність, в тому числі, за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.10.1 договору).

Згідно Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області, який є Додатком № 2 до договору, автомобільна дорога Полтава-Красноград (Р-11) віднесена до регіональних автомобільних доріг (а.с.90 т.1).

09.06.2017, 28.09.2017, 10.10.2017, 20.10.2017 та 30.10.2017 ДП "Харківський облавтодор" здійснило обстеження автомобільної дороги Полтава-Красноград (Р-11), за результатами яких складено акти, в яких, зокрема, зафіксовано обсяги ямковості (а.с.93-97 т.1).

Відповідач направив Службі автомобільних доріг у Харківській області лист №246 від 10.06.2017, в якому просив врахувати наслідки обстеження дороги Полтава-Красноград при плануванні щомісячних обсягів ремонту (а.с.154 т.1).

У відповідь, Служба автомобільних доріг у Харківській області направила відповідачу лист №352 від 15.06.2017, в якому повідомила про те, що обсяги виділення коштів з державного бюджету для фінансування дорожніх робіт не забезпечують в повному обсязі виконання зафіксованої ямковості, а лише дозволяють ліквідувати аварійну ямковість. У зв'язку з наведеним, відповідачу доручено, у відповідності до розділу 3 Державного стандарту ДСТУ 3587-97, облаштувати попереджувальними дорожніми знаками дільниці дороги, де ямковість не ліквідована в повному обсязі (а.с.155 т.1).

16.06.2017 відповідачем на дорозі Полтава-Красноград встановлено попереджувальні дорожні знаки «вибоїна», що підтверджується журналом обліку робіт; подорожнім листом № 37106 вантажного автомобіля №37106 від 16.06.2017; відомістю встановлення тимчасових попереджувальних дорожніх знаків, яка була узгоджена з відділом поліції Красноградського району (а.с.98-102 т.1).

До матеріалів справи надано схему і фото встановлених знаків (а.с.103-109).

Відповідач надав суду щомісячні завдання Служби автомобільних доріг у Харківській області на виконання робіт з ямкового ремонту на червень, липень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року (а.с.114-117; 120; 169-170 т.1).

Також, відповідачем надано суду витяг з Помісячного розподілу коштів передбачених у державному бюджеті, з якого вбачається, що у серпні місяці 2017 року грошові кошти на експлуатаційне утримання доріг ДП «Харківський облавтодор» замовником не планувались (а.с.191).

Як зазначено в листі ДП «Харківський облавтодор» №895 від 04.08.2017 на адресу ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України», Службою автомобільних доріг у Харківській області план - завдання на серпень 2017 не надавався через відсутність ліміту фінансування (а.с.192 т.1).

В матеріалах справи міститься акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Полтава - Красноград, складений за участю працівника поліції, у якому зазначено про те, що дорожньо-транспортна пригода трапилася в зоні дії попереджувальних дорожніх знаків; в місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди порушень вимог ДСТУ 3587-97 не зафіксовано (а.с.121 т.1).

За інформацією, наданою Красноградським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в листі № 83/4649 від 11.06.2018, дорожньо-транспортних пригод на автодорозі Полтава-Красноград в 2017 році з недоліками в експлуатаційному утриманні даної дороги не було (а.с.156 т.1).

Судова колегія враховує наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У цьому випадку, саме на позивача покладено обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №923/342/16.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

За положеннями статті 9 Закону України "Про дорожній рух", до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць, належить, у тому числі, своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а також компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг несуть відповідальність, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з їх вини.

За положеннями статті 10 Закону України «Про автомобільні дороги» органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2014 № 439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженням; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг (стаття 11 Закону України "Про автомобільні дороги" у відповідній редакції).

Пунктом 3 статті 13 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

В пункті 2 Єдиних правил ремонту та утримання автомобільних доріг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 , ремонт і утримання дорожніх об'єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору».

За змістом пунктів 5, 11 вказаних правил, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів.

Власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг.

Отже, у розумінні наведених положень, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг належить, зокрема, передача права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Служба автомобільних доріг у Харківській області, як замовник, уклала з ДП "Харківській облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", як підрядником, договір №Т1-УТР/17 від 14.02.2017 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого (п.1.6) підрядник прийняв від замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Харківській області.

Відповідно до п.1.7 договору, підрядник відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову відповідальність в частині відшкодування майнової шкоди власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини підрядника.

У Розділі 3 Державного стандарту України ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху» визначено, що стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують - щодекадно. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості.

Наведеною нормою також встановлено терміни ліквідації виявлених пошкоджень.

Пунктом 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг передбачено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог законодавства, відповідач у червні 2017 року здійснив обстеження автомобільної дороги Полтава-Красноград (Р-11), за результатами якого складено акт, в якому зафіксовано пошкодження дороги та обсяг ямковості (а.с.97 т.1).

Відповідач направив Службі автомобільних доріг у Харківській області лист №246 від 10.06.2017, в якому просив врахувати наслідки обстеження дороги Полтава-Красноград при плануванні щомісячних обсягів ремонту (а.с.154 т.1).

У відповідь, Служба автомобільних доріг у Харківській області направила відповідачу лист №352 від 15.06.2017, в якому повідомила про те, що обсяги виділення коштів з державного бюджету для фінансування дорожніх робіт не забезпечують в повному обсязі виконання зафіксованої ямковості, а лише дозволяють ліквідувати аварійну ямковість. У зв'язку з наведеним, відповідачу доручено, у відповідності до розділу 3 Державного стандарту ДСТУ 3587-97, облаштувати попереджувальними дорожніми знаками дільниці дороги, де ямковість не ліквідована в повному обсязі (а.с.155 т.1).

На виконання вказаних вимог замовника та у відповідності до ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху», 16.06.2017 відповідачем на дорозі Полтава-Красноград встановлено попереджувальні дорожні знаки «вибоїна», що підтверджується журналом обліку робі; подорожнім листом № 37106 вантажного автомобіля №37106 від 16.06.2017; відомістю встановлення тимчасових попереджувальних дорожніх знаків, яка була узгоджена з відділом поліції Красноградського району (а.с.98-102 т.1).

З огляду на наведене, відповідачем дотримано вимоги нормативних документів, які регламентують експлуатаційне утримання дороги та позначено пошкоджену ділянку дороги попереджувальними знаками для забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.5 договору, послуги виконуються підрядником згідно щомісячних планів-завдань, затверджених замовником.

Пунктом 6.3.4 договору визначено, що підрядник надає послуги в порядку, встановленому договором… в межах фінансування.

Після встановлення попереджувальних дорожніх знаків, у липні та у вересні 2017 Службою автомобільних доріг у Харківській області надавались відповідачу завдання на виконання ямкового ремонту дороги Полтава-Красноград (а.с.115-116).

Разом із тим, як зазначає відповідач, замовником планувались до виконання роботи в обсязі значно меншому від необхідних.

В матеріалах справи міститься витяг з Помісячного розподілу коштів передбачених у державному бюджеті, з якого вбачається, що в серпні місяці 2017 року кошти на експлуатаційне утримання доріг ДП «Харківський облавтодор» замовником не планувались (а.с.191).

Відсутність плану - завдання замовника на серпень 2017 підтверджено також в листі ДП «Харківський облавтодор» №895 від 04.08.2017 на адресу ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» (а.с.192 т.1).

В акті обстеження дороги Полтава-Красноград станом на 30.10.2017 відповідачем зафіксовано наявність ямковості та її обсяг (а.с.93 т.1).

Однак, в завданнях замовника на жовтень та листопад 2017 також взагалі не передбачалось здійснення ямкового ремонту дороги Полтава-Красноград (а.с.169-170 т.1).

Отже, враховуючи, що замовник не надавав відповідачу завдання на виконання ремонту дороги в необхідному обсязі через недостатність бюджетного фінансування, відсутні підстави вважати, що відповідач зі своєї вини не ліквідував пошкодження автомобільної дороги у строки, встановлені ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху».

Облаштування дороги Полтава - Красноград у червні 2017 року відповідними попереджувальними знаками також свідчить про виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №Т1-УТР/17 від 14.02.2017.

Наведеним вище спростовуються доводи позивача в апеляційній скарзі про бездіяльність відповідача та недотримання ним вимог ДСТУ 3587-97 в частині експлуатаційного утримання автомобільних доріг.

При цьому, безпека дорожнього руху на пошкодженій ділянці дороги забезпечувалась існуванням встановлених попереджувальних дорожніх знаків.

Відповідно до акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Полтава - Красноград, який складений за участю працівника поліції, дорожньо-транспортна пригода трапилася в зоні дії попереджувальних дорожніх знаків; в місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди порушень вимог ДСТУ 3587-97 не зафіксовано (а.с.121 т.1).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Полтава - Красноград не є належним доказом, оскільки він був складений після скоєння дорожньо-транспортної пригоди та без участі позивача не приймаються судом, оскільки такі доводи не свідчать про недостовірність вказаного акту та не спростовують обставини, які в ньому зафіксовані.

Судова колегія також враховує, що дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортний засіб позивача був ушкоджений, відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля позивача Правил дорожнього руху України.

Вина водія автомобіля ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується постановою Красноградського районного суду Харківської області від 17.11.2017 у справі №626/1849/17, яка набрала законної сили.

Посилання суду в наведеній постанові на те, що незадовільний стан дороги міг сприяти дорожньо-транспортній пригоді є гіпотетичним, тому не свідчить про вину ДП «Харківський облавтодор» у спричиненні матеріальної шкоди.

Судова колегія також враховує, що за інформацією, наданою Красноградським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в листі № 83/4649 від 11.06.2018, дорожньо-транспортних пригод на автодорозі Полтава-Красноград в 2017 році з недоліками в експлуатаційному утриманні даної дороги не було (а.с.156 т.1).

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про недоведеність вини відповідача у заподіянні позивачу матеріальної шкоди, що свідчить про відсутність складу цивільного правопорушення та виключає застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення шкоди.

За таких обставин, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2018 року у справі №922/985/18 - без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення

Рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2018 року у справі №922/985/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 12.11.2018.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко