ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

19.11.2018 м.Дніпро Справа № 904/2425/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді: Дарміна М.О. - доповідач

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 (суддя Воронько В.Д., повний текст рішення складено 04.10.2018 року) у справі №904/2425/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України, м. Миколаїв;

2. Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, м. Дніпро;

3. Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, м. Дніпро;

4. Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення 13 934 947,25 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 у справі №904/2425/18 (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" 11 344 456,26 грн в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Миколаївською митницею Державної фіскальної служби України. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення господарським судом при його прийнятті норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року у справі № 904/2425/18 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апелянтом не сплачено судовий збір, натомість скаржник звернувся із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, яке вмотивовано тим, що позов фактично заявлено до Держави України, зокрема в особі Державної казначейської служби України. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" чітко визначені суб'єкти сплати судового збору, до яких Держава України не входить, а відтак на такого учасника процесу не може покладатися обов'язок зі сплати судового збору, що узгоджується з правовою позицією викладеній в постанові Верховного Суду від 18.06.2018 року по справі № 804/927/17. Крім цього зазначає, що згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди. Так, постановою Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.06.2018 року у справі № 914/1748/17 висловлено правову позицію, за якою відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанції у разі якщо позивач по справі не сплачував судовий збір за подання позову. За таких обставин у зв'язку з тим, що позивачем по цій справі при поданні позовної заяви судовий збір не сплачувався, то не може підлягати сплаті судовий збір при поданні касаційної скарги на судове рішення першої інстанції.

Вказане клопотання про звільнення його від сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені форма і зміст апеляційної скарги, зокрема, пунктами 2, 3 частини 3 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215 «Про затвердження Положення про Державну казначейську службу України», якою визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках.

Тобто, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровської області, яке входить до складу Казначейство України, апелянт та відповідач по справі є юридичною особою, а відтак і є суб'єктом на якого покладається обов'язок по сплаті судового збору.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області судовий збір у встановленому порядку та розмірі не сплачений, відповідних доказів апеляційна скарги не містить, як і відсутнє посилання на такі докази у додатку до апеляційної скарги, натомість, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави зазначити, що сплату судового збору може бути відстрочено, розстрочено з огляду на суб'єктний склад заявника (п.п.1, 2 ч.1 ст.8) та предмет позову (п.3 ч.1 ст.8). До суб'єктів, яким Законом надається право на відстрочення, розстрочення сплати судового збору, відносяться фізичні особи, предметом позову має бути захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав та відшкодування шкоди здоров'ю.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, апелянт не є фізичною особою, а предмет позову не становить захист вище перелічених категорій прав, отже, зазначена норма Закону до скаржника не може бути застосована; крім того, підстави, наведені у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є вичерпними при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору.

Посилання апелянта на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" як на підставу для звільнення сплати судового збору не приймається судом з огляду на наступне:

Як передбачено в пункті 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак, особа, яка звільняється від сплати судового збору, як в суді першої інстанції, так в судах апеляційної та касаційної інстанції є лише позивач, заявник, тобто особа, чиї права порушені незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов'язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених, статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Апелянт не надав доказів сплати судового збору, тому для усунення такого недоліку необхідно сплатити судовий збір в розмірі 255 250 грн. 26 коп. (170 166 грн. 84 коп. *150%)

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно вимог ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 77, 164 ГПК України, належним доказом відправлення сторонам копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Форма опису вкладення до цінного листа (форма 107), затверджена в Порядку пересилання поштових відправлень затвердженому наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року № 211, повинна містити: найменування поштамту, на ім'я кого направлені документи, куди, найменування предметів, кількість предметів, оголошена цінність предметів, загальний підсумок предметів, відправник, хто перевірив (посада, підпис працівника зв'язку), відбиток календарного штемпеля місця приймання.

Скаржником до апеляційної скарги у якості доказу надіслання сторонам копій апеляційної скарги доданий список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, зазначений в додатках опис вкладення, що підтверджує надіслання апеляційної скарги з додатками учасникам справи фактично долучений до матеріалів апеляційної скарги не був, про що свідчить акт господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За наведених обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для надання можливості апелянту усунути вищевказані недоліки у строк, встановлений судом.

Керуючись статтями ст. ст. 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 (суддя Воронько В.Д., повний текст рішення складено 04.10.2018 року) у справі №904/2425/18 - залишити без руху.

Повідомити Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про можливість усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху:

-           надати суду докази сплати судового збору у розмірі 255 250 грн. 26 коп., шляхом надання оригінала платіжного доручення про сплату судового збору до Дніпропетровського апеляційного господарського суду;

- надати суду докази (описи вкладення з фіскальним чеками) надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам процесу.

У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Повернути скаржнику разом з ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху два зайвих екземпляра апеляційної скарги з додатком на 37 аркушах кожна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       М.О. Дармін