ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" листопада 2018 р. Справа№ 911/2495/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.09.2018 у справі №911/2495/16 (головуючий суддя - Рябцева О.О., судді - Ярема В.А., Бацуца В.М.) за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до приватного акціонерного товариства "Росава", треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю "Валса", товариство з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росава", товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол", про звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства "Росава" до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання відсутності права на стягнення на предмет застави за договорами № 3293ОС/0412 від 28.04.2012 р., № 3465ТО/0613 від 26.06.2013 р., №3571ОС/0314 від 28.03.2014 р., № 3621ОС/0814 від 15.08.2014 р., припинення обтяжень за цими договорами та усунення перешкод у здійсненні права власності.

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.09.2018 у справі №911/2495/16 призначено у справі судову експертизу; провадження у справі зупинено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762 грн.

За таких обставин, апелянт оскаржуючи ухвалу суду, повинен був сплатити за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 762 грн.

При цьому, судовий збір за подання апеляційних скарг до Північного апеляційного господарського суду сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштівГУК у м.Києві/м.Київ
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783
Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувача2004
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Північний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа)
В свою чергу, апелянтом, як доказ оплати судового збору надано платіжне доручення від 19.12.2017 №25663 на суму 1 600 грн.

Згідно зазначеного платіжного доручення судовий збір було сплачено на р/р 2001, тоді як потрібно було на р/р 2004.

Отже, колегія суддів вважає, що апелянтом належних доказів оплати судового збору до суду не надано.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, до апеляційної скарги не додано доказів направлення її копії всім учасникам справи листом з описом вкладення.

Приписами п.3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно абз. 9 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони. Тому, якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така апеляційна скарга не приймається до розгляду.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Апелянтом доказів направлення копії апеляційної скарги третім особам - товариству з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росава" та товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол" не надано.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Крім того, апелянтом апеляційну скаргу подано після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України для її подання, без клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, судом 06.09.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали. Отже, у такому випадку десятиденний строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали повинен обчислюватися з дати складання її повного тексту.

Повний текст ухвали було складено судом - 27.09.2018, відповідно останнім днем строку, у який вказана ухвала могла бути оскаржена в апеляційному порядку, є 08.10.2018 (оскільки 07.10.2018 припадає на вихідний день).

Згідно відбитку штампу органу поштового зв'язку на конверті (в якому до суду надійшла апеляційна скарга) апеляційна скарга була подана апелянтом 16.10.2018, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строку на апеляційне оскарження, без клопотання про поновлення цього строку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на отримання ним оскаржуваної ухвали 03.10.2018 можуть бути покладені в основу клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.09.2018 у справі №911/2495/16.

Згідно з ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.09.2018 у справі №911/2495/16 - залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів направлення копії апеляційної скарги товариству з обмеженою відповідальністю "Залив-Метал", товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "ФК Факторинг", товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Росава" та товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол" листом з описом вкладення, а також доказів оплати судового збору у розмірі 1 762 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали в частині надання доказів направлення копії апеляційної скарги та доказів оплати судового збору у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

4. Роз'яснити апелянту про право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 06.09.2018 у справі №911/2495/16 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

5. Роз'яснити апелянту, що у випадку неподання скаржником заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 12.11.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко