РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2018Справа № 910/11543/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі- Україна" (03680, м.Київ, вул.М.Грінченко,2/1, Бізнес-парк "Протасів", )

до Фізичної особи-підприємця Гирик Ірини Геннадіївни (02095, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

про стягнення 20 941,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі- Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Гирик Ірини Геннадіївни про стягнення 20 941, 96 грн. заборгованості за надані транспортно-експедиційні послуги по договору № 13/06/17 від 13.06.2017, а також 5500,00 грн. витрат на правову допомогу.

У позовній заяві позивач висловив клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.09.2018 позивачем подано до суду заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої просить покласти на відповідача 4500,00 грн. витрат на правову допомогу, 1762,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку ст.120 ГПК України, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 31.08.2018 була надіслана на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та згідно витягу з ЄДРПОУ та повернена до суду «у зв'язку із закінченням терміну зберігання». Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2017 між позивачем - ТОВ "ЕФ ЕС Маккензі- Україна" (експедитор по договору) та ФОП Гирик І.Г. (клієнт) був укладений договір № 13/06/17 про транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого експедитор від свого імені та за рахунок клієнта зобов'язався надати транспортно-експедиційні послуги з організації, здійснення та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів клієнта автомобільним, морським, та/або авіа транспортом на території України та/або за її межами, а клієнт - прийняти та оплатити надані послуги, та інші платежі, передбачені договором, а також обґрунтовані затрати експедитора, які підлягають сплаті експедитором третім особам.

Умови надання конкретних послуг, а також перелік конкретних послуг та операцій, що необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявці. Заявка є невід'ємною частиною даного договору (п.1.2 договору).

Сторони у п.1.3 договору узгодили, що транспортно-експедиторські послуги та перевезення вантажів Клієнта в рамках даного Договору виконуються відповідно до умов: при автомобільних перевезеннях - Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ, 1956 р.), Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (конвенція МДП), Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ); при морських перевезеннях - Конвенції ООН про морське перевезення вантажів, 1978 р., Міжнародною конвенцією про уніфікацію деяких правил про коносамент, 25.08.1924 р. з Протоколом від 23.06.1977 р.; при авіа перевезеннях - Варшавською конвенцією 1929 р. з протоколами до неї; а також іншими міжнародними нормативно-правовими документами, що регламентують здійснення автомобільних, морських, авіа, залізничних перевезень та надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до підписаної замовником та експедитором заявки на надання транспортно-експедиторських послуг до договору № 13/06/17 від 13.06.2017 експедитор зобов'язався надати транспортно-експедиційні послуги вантажу: Косметика: 3 пал. 1900 кг, за маршрутом Італія-Польща-Україна, КПП на кордоні Яготин, вантажовідправник VISION COSMETIC SRL, отримувач: ТОВ «Ламарін» (), завантаження 05.04.2018.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем було надано послуги перевезення вантажу згідно СМR № 16042018/4 від 16.04.2018: косметика - 3 палл, вага брутто 1893 кг, відправник VISION COSMETIC SRL, вантажоотримувач ОСОБА_2, вантаж було передано згідно заявки ТОВ «Ламарін» 24.04.2018.

24.04.2018 експедитором був виставлений рахунок на оплату № 1079 на суму 20 941,96 грн. вартості наданих послуг та оформлений Акт надання послуг № 1079 від 24.04.2018 на суму 20 941,96 грн., який залишився замовником не підписаний.

Матеріалами справи встановлено, що 24.07.2018 експедитором на адресу замовника була надіслана претензія за вих. № 1-ю від 20.07.2018 з вимогою оплати 20 941,96 грн. вартості організації перевезення вантажу за заявкою по СМR № 16042018/4, до претензії долучено рахунок на оплату № 1079 від 24.04.2018, Акт № 1079 від 24.04.2018, копія СМR № 16042018/4.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на час звернення з позовом становить 20 941,96 грн. вартості неоплачених послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.2 договору визначено, що порядок розрахунків, форма, терміни і сума фрахту узгоджуються між сторонами в заявці замовленні), що є невід'ємною частиною даного Договору. Сума фрахту включає в себе винагороду експедитора та суму, що підлягає сплаті третім особам, залученим для виконання замовлення. Сума фрахту не включає в себе додаткові витрати.

Відповідно до положень пп.3.4-3.7 договору, оплата за виконані послуги і додаткові витрати в процесі виконання послуг здійснюється без урахування взаємних претензій протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання Клієнтом копій транспортних документів, рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт.

Якщо відправлений Експедитором акт наданих послуг не підписаний і письмово не заперечений Клієнтом протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання, він вважається прийнятим ним без змін та підлягає оплаті в повному обсязі.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на зазначений розрахунковий рахунок Експедитора (п.3.7 договору).

Акт наданих послуг № 1079 від 24.04.2018 на суму 20 941,96 грн., копія якого долучена до матеріалів позову, замовником не підписаний.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту Укрпошти за пошуковим ресурсом http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, поштова кореспонденція (претензія за вих. № 1-ю від 20.07.2018 з доданими документами, у т.ч. Акт № 1079 від 24.04.2018) відправлений 24.07.2018, вручений адресату 29.08.2018.

При цьому, доказів висловлення заперечень відповідачем щодо підписання вказаного Акту, неотримання послуг чи претензій щодо їх надання, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контрозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів оплати відповідачем заявленого боргу, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення 20 941,96 грн. боргу за надані послуги по договору у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Щодо покладення на відповідача витрат позивача за гонорар адвоката у розмірі 4500,00 грн., суд зазначає наступне.

До позовної заяви позивачем додано попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат, зокрема покладення на відповідача 5500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до заяви про розподіл судових витрат, позивачем заявлено до стягнення фактично понесених 4500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення заявлених витрат до матеріалів справи надано копію договору № 01-02/2018 про надання правничої допомоги (юридичних послуг) від 01.02.2018, Завдання-доручення від 02.07.2018 до договору, копію Свідоцтва про право ОСОБА_3 на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005353 від 30.11.2015., ордер серія КВ № 368927 від 29.08.2018, Акт виконаних робіт № 21 від 24.09.2018, копія платіжного доручення № 3501 від 24.09.2018 на суму 4500,00 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у даній справі та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надані за договором про надання правової допомоги № 01-02/2018 від 02.02.2018р., суд задовольняє вимоги про покладення витрат на послуги адвоката в розмірі 4500,00 грн. на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути Фізичної особи-підприємця Гирик Ірини Геннадіївни (02095, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ ЕС Маккензі- Україна" (03680, м.Київ, вул.М.Грінченко,2/1, Бізнес-парк "Протасів", ) 20 941 (двадцять тисяч дев'ятсот сорок одну) грн. 96 коп. боргу, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору, 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 08.11.2018

Суддя О.М.Ярмак