Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р. Справа № 906/656/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (начальник); ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 04.09.18)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 08/9407 від 31.05.18), ОСОБА_4В.(довіреність № 08/12038 від 12.07.18)

від третьої особи: ОСОБА_5 (довіреність №4563 від 17.09.18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району

до Акціонерного товариства "ЕК "Житомиробленерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 відділу міста Житомир

про зобов"язання вчинити певні дії

06.08.18 позивачем пред'явлено позов, в якому просить заборонити відповідачу вчиняти дії по припиненню, обмеженню енергопостачання артезіанської свердловини №1, яка знаходиться за адресою: смт.Озерне, вул.Авіаційна.

Позивачем неодноразово змінювався предмет позову. 25.10.18 позивач подав клопотання, в якому змінив предмет позову та просить розглядати позовні вимоги в редакції, викладеній в клопотанні позивача від 14.09.18, в якому позивач просить зобов'язати відповідача припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання ОСОБА_7 №№1,5,7,9,10, Станції по видаленню заліза, Очисних споруд (а.с.161).

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що він є підприємством питного водопостачання та здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою. Обмеження енергопостачання свердловин, Станції по видаленню заліза, Очисних споруд, які знаходяться в смт.Озерне, призведе до відключення населення містечка від водопостачання, водовідведення та завдасть шкоди довкіллю.

28.08.18 до суду надійшов відзив на позовну заяву №3432 (а.с.133), в якому відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що відповідач не здійснював відключень електроенергії 04.07.18 відносно Будинкоуправління №3. Обмеження постачання електроенергії артезіанської свердловини №1 (Завдання №57 (а.с.144)) відбулося 28.02.18, у зв'язку з невиконанням Будинкоуправлінням №3 обов'язків по сплаті боргу за спожиту електроенергію, що станом на 01.08.18 становить 404090,87грн. 04.07.18 здійснювалось перепломбування відключеної артезіанської свердловини №1 (а.с.141) за зверненням позивача №213 від 05.04.18 (а.с.139), у зв'язку проведенням ремонтних робіт. Позивач не скористався правом на оформлення екологічної броні електропостачання споживача. Відповідач не зловживає своїм правом та неодноразово вживав заходи по врегулюванню спірного питання, однак позивач не виконує своїх зобов'язань.

17.10.18 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача №4420 (а.с.211), в яких вказує на умови Договору про постачання електричної енергії №447, якими регулюються відносини сторін та передбачені підстави припинення постачання електричної енергії споживачам.

18.10.18 до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що система централізованого водопостачання Будинкоуправління являє собою єдиний технологічний виробничо-господарський комплекс водопровідних споруд з виробництва, транспортування, розподілу та реалізації питної води споживачам водопостачання смт.Озерне. 27.09.18 відповідач відключив елекроенергію до Станції по видаленню заліза.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що всього є п'ять свердловин. Для нормальної роботи потрібно три свердловини, інші резервні.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначили, що Станція по видаленню заліза не відключалась. Відключень електроенергії в період розгляду справи у суді не було.

Представник ОСОБА_6 відділу міста Житомир у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2015 року між Будинкоуправлінням №3 Житомирської КЕЧ району (споживач/позивач) та Зарічанським РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (постачальник/ відповідач) укладено договір №447 про постачання електричної енергії.

Згідно з розділом 1 договору, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Додаток №3.1 до договору №447 містить перелік об'єктів, що живляться електроенергією від мереж енергосистеми до якого входять вказані позивачем ОСОБА_7 №№1,5,7,9,10, Станція по видаленню заліза, Очисні споруди (а.с.81).

Спір грунтується на тому, що позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення енергопостачання, тому якщо не припинити відповідачу зловживання правом на відключення від енергопостачання ОСОБА_7 №№1,5,7,9,10, Станції по видаленню заліза, Очисних споруд, населення смт.Озерне залишиться без водопостачання. Наразі відключено від енергопостачання ОСОБА_7 №1 та Станцію по видаленню заліза. .

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з частиною 2 статті 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, у разі порушення законних прав та інтересів осіб, суд зобов'язаний їх захистити у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України. Разом з тим положення названих статей не передбачають способу захисту порушеного права чи інтересу на майбутнє, оскільки позивач припускає майбутні порушення відповідачем закону.

Судом встановлено, що обмеження постачання електроенергії артезіанської свердловини №1 (Завдання №57, ОСОБА_8 про відключення №60 від 15.02.18 (а.с.143,144)) відбулося 28.02.18, у зв'язку з невиконанням Будинкоуправлінням №3 обов'язків по сплаті боргу за спожиту електроенергію, що станом на 01.08.18 становить 404090,87грн. (а.с.90).

Факт наявності заборгованості, без уточнення її загального розміру, визнається самим позивачем.

Згідно п.7.4 договору, при відсутності оплати за електричну енергію у встановлені терміни, постачальник повідомляє споживача про дату і час відключення чи обмеження споживання електроенергії.

Як зазначено в п. 6.3 договору, електорпостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше, ніж за три робочі дні у разі несплати спожитої електричної енергії.

15.02.18 відповідачем вручено представнику позивача ОСОБА_8 №60 про припинення подачі електроенергії 23.02.18 о 10год.00хв., у зв'язку із наявною заборгованістю в розмірі 274340,51грн. за активну та 40396,23грн. за реактивну електроенергію (а.с.143).

За завданням №57 від 28.02.18 було відключено від електропостачання Сведловину №1 споживача(а.с.144).

Таким чином, відповідач діяв в межах та у спосіб, встановлених Договором №447.

Разом з тим, відповідач заперечив щодо посилання позивача на відключення Станції по видаленню заліза.

18.09.18 позивачем отримано від відповідача ОСОБА_8 про відключення подачі електроенергії у жовтні 2018(а.с.197-206), однак самі лише повідомлення мають інформаційний характер та не підтверджують факту відключення електроенергії.

Позивачем не подано належних доказів відключення електроенергії Станції по видаленню заліза.

Таким чином, судом не встановлено факту відключення Станції по видаленню заліза.

Позивач у судовому засіданні вказав на те, що для нормальної господарської діяльності позивача потрібно три свердловини, а тому відключення ОСОБА_7 №1 не призводить до негативних наслідків для довкілля. .

Відповідно до статті 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", одним із принципів державної політики у сфері питної води та питного водопостачання - заборона відключення об'єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об'єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

Разом з тим, суд зазначає, що законодавство України, що регулює постачання електричної енергії, передбачає право енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача, не встановлюючи виключення для об'єктів питного водопостачання та водовідведення.

Так, згідно ст. 24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Зобов'язання постачальника електричної енергії припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, передбачено і п.7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 р. №93 затверджено Порядок обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання.

Чинним законодавстом передбачено, що споживач для запобігання негативним наслідкам та виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру має право оформити та скористатись екологічною бронею електропостачання споживача.

Згідно статті 1 Закону України "Про електроенергетику", екологічна броня електропостачання споживача - мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім побутових споживачів), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідач зазначив, що позивач не вчиняв заходів щодо отримання екологічної броні.

Положеннями статті 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.7.5 Договору, у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою можуть укладати договір щодо реструктуризації заборгованості.

Однак суду не надано доказів здійснення позивачем передбачених договором заходів на вирішення питання щодо реструктуризації заборгованості, що могло б вирішити проблеми що наразі склалися у позивача з водопостачанням містечка.

З наведеного вбачається, що у позивача є декілька шляхів по вирішенню проблем, що склалися, однак своєю бездіяльністю, позивач фактично сам допустив їх виникнення.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.11.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)

4- третій особі (рек. з повідом.)