ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1773/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання - Герасименко Ю.С.

за участю:

Прокурор - Бондаревський О.М., посвідчення № 030942 від 22.12.2014;

від ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» - адвокат ОСОБА_1, довіреність б/н, від 31.08.2018;

від Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області - ОСОБА_2, довіреність № 02-14/1240 від 14.11.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.09.2018

суддя Волков Р.В.

повний текст складено 07.09.2018, м. Одеса

у справі № 916/1773/18

за позовом Заступника прокурора Одеської області в особі Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс»

про стягнення 3 286 573,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» (далі ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс») про стягнення 3 286 573,70 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, у звязку з ухиленням відповідача від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

21.08.2018 від заступника прокурора Одеської області до Господарського суду Одеської області надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на грошові кошти ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3286573,70грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2018 накладено арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 3 286 573,70 грн. до набрання рішенням по справі законної сили.

03.09.2018 ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» звернулось до Господарського суду Одеської області з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування свого клопотання товариство посилається на відсутність фактичних обставин за якими невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ненадання прокурором відповідних доказів з цього приводу, недостатність посилань лише на потенційну можливість невиконання рішення суду, наявність у відповідача у власності значного обсягу майна балансовою вартістю 985867000,00 грн. та як наслідок відсутність підстав для припущень про неможливість виконання рішення суду, володіння значною залізничною транспортною інфраструктурою, неспівмірність заходів забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, відсутність зустрічного забезпечення, створення суттєвих перешкод відповідачеві у його господарській діяльності арештом коштів внаслідок вилучення їх з обігу, можливість зупинки найбільшого в Україні транспортного вузла, значну кількість працівників відповідача (понад 1000 осіб) та значний обсяг щодо сплати податків до місцевого бюджету, практику Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2018, клопотання ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» про скасування заходів забезпечення позову накладених ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2018, якою накладено арешт на грошові кошти ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3 286 573,70 грн., для забезпечення суми позову в порядку ст. ст. 136-140 ГПК України до набрання рішенням законної сили по справі № 916/1773/18 - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову накладених ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2018, якою накладено арешт на грошові кошти ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3 286 573,70 грн., для забезпечення суми позову в порядку ст. ст. 136-140 ГПК України до набрання рішенням законної сили по справі №916/1773/18.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову, Заступник прокурора Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.09.2018 у справі № 916/1773/18 про скасування заходів забезпечення позову, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3 286 573,70 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлена в порушення норм процесуального права, зокрема ст.ст. 136, 137, 140 ГПК України.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції, не з'ясувавши повно та всебічно обставини справи, не дослідивши належним чином доводи прокурора, зазначені ним в обґрунтування своєї позиції, прийнявши до уваги інформацію відповідача щодо зареєстрованого за ним права власності на нерухоме майно, вартість якого значно перевищує суму позову, дійшов висновку про наявність підстав вважати, що у разі задоволенняпозову та стягнення з відповідача певних грошових коштів, таке рішення суду буде виконано.

При цьому, судом не взято до уваги доводи прокурора, що процес реалізації майна відповідача з метою виконання рішення суду сам по собі є утрудненням виконання рішення суду у порівнянні зі стягненням наявних у відповідача грошових коштів.

Висновок місцевого господарського суду, що накладення арешту на грошові кошти в заявленому прокурором розмірі може спричинити негативний вплив на господарську діяльність відповідача ґрунтується на припущенні та не містить посилань на конкретні фактичні обставини. Водночас, судом не взято до уваги, що можлива реалізація майна відповідача у майбутньому з метою виконання рішення суду може спричинити значно більший негативний вплив на діяльність підприємства, що, зі слів відповідача, становить єдиний транспортний вузол, всі елементи якого тісно пов'язані між собою.

Також, судом не надано жодної оцінки доводам прокурора, що існування ймовірної вірогідності у відповідача бажання ухилятися від виконання рішення суду у справі № 916/1773/18 ґрунтується на ухиленні ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» від виконання обов'язку щодо прийняття пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту при забудові відповідної території, передбаченого статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зазначені обставини не було взято судом першої інстанції до уваги при скасуванні заходів забезпечення позову.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника прокурора Одеської області та встановлено учасникам по справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з частиною шостою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини пятої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 916/1773/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог частини першої статті 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 24.10.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 прийнято справу № 916/1773/18 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В. Призначено розгляд справи № 916/1773/18 до розгляду на 14.11.2018 о 12:30 год.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

24.10.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, товариство просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.09.2018 у справі №916/1773/18 без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Визирськоі сільської ради Лиманського району Одеської області без задоволення.

У разі задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Визирськоі сільської ради Лиманського району Одеської області про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3 286 573,70 грн. - просить здійснити зустрічне забезпечення шляхом накладення арешту на грошові кошти Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області в розмірі 3 286 573,70 грн.

ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» зазначає, що немає жодних доказів можливості ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, відсутня відповідність та співмірність мети вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Відповідача наслідкам застосування таких заходів, а також: те, що у ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» є значні активи, з урахуванням правових позиції, викладених в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову» від 26.12.2011 №16, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, є всі підстави для відмови у задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишення ухвали Господарського суду Одеської області від 06.09.2018 у справі №916/1773/18 без змін.

08.11.2018 ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» надала суду апеляційної інстанції додаткові документи, а саме рішення Господарського суду Одеської області від 19.10.2018 у справі №916/1469/18 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.09.2018.

У судове засідання 14.11.2018 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представники Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.08.2018 накладено арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 3 286 573,70 грн. до набрання рішенням по справі законної сили, за заявою заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на грошові кошти ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» в розмірі 3286573,70грн.

Відповідно до частини першої статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» звернулось до суду з таким клопотанням.

Згідно з пунктом 2 статті 136, статті 145 ГПК України забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, наявність у відповідача майна, вартість якого значно перевищує суму позову, надає суду певні підстави вважати, що у разі задоволення позову та стягнення з відповідача певних грошових сум таке рішення суду буде виконано.

Крім того, Господарським судом Одеської області вірно враховано, що арешт такої значної грошової суми призведе до її вилучення зі складу оборотних коштів відповідача та призведе до негативного впливу на його господарську діяльність.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що існування, на думку прокурора, ймовірної вірогідності відповідача ухилитися від виконання рішення, не заслуговує на увагу, оскільки самі лише припущення заявника не можуть свідчити про неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Сам по собі факт подання відзиву, в якому відповідач заперечує проти позову, в жодній мірі не свідчить про те, що рішення суду, яким лише вірогідно може бути задоволений позов, буде ускладнене до виконання. Необхідність подання відзиву зумовлено правом відповідача на висвітлення своїх обґрунтувань щодо підстав та предмету позову. Це здійснюється з огляду на необхідність забезпечення реалізації таких засад господарського судочинства як змагальність сторін, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Реалізація таких засад є необхідною передумовою для обєктивного та всебічного розгляду справи, але аж ніяк не свідчить про те, що субєкт такого права, після прийняття рішення про задоволення позову, ухилитиметься від його виконання.

Крім того, Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Так, обґрунтовуючи свою позицію по предмету апеляційного розгляду, відповідач дотримався принципу змагальності, що є визначальним в господарському процесі, та надав суду докази своєї спроможності виконати рішення у разі задоволення позову.

ТОВ з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» зазначено про наявність у нього на праві власності майна балансовою вартістю 985 867 000,00 грн. та в якості прикладу надано інформацію з реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності на Єдиний майновий комплекс залізничну станцію «Хімічна» загальною вартістю 14973778,42 грн.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Отже, забезпечення позову в такий спосіб виходить за межі підстав забезпечення позову та часткового вирішення позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи «Устименко проти України» принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Саме до цього й може призвести задоволення заяви прокуратури про забезпечення позову без зясування обставин справи по суті спору та без дослідження і надання правової оцінки наданих учасниками спору доказів по справі.

Накладення арешту на грошові кошти відповідача ставить під загрозу здійснення ним господарської діяльності, внаслідок позбавлення можливості розпорядження обіговими коштами, і приведе до неможливості сплати податків до бюджетів всіх рівнів, виплати заробітної плати, розрахунків з ПАТ «Укрзалізниця», що призведе до відмови у наданні послуг та зупинку всього найбільшого в Україні транспортного вузла, а саме, морських терміналів «ТІС», що матиме негативний вплив не лише для ТОВ «ТІС» та для названих субєктів господарювання (морських терміналів «ТІС»), а й для економіки держави внаслідок зриву виконання договорів з перевалки вантажів, а відповідно й зовнішньоекономічних контрактів з експорту/імпорту вантажів ключових експортерів та імпортерів України.

Крім того, стверджуючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову, скаржником не було надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє дії, які ускладнюють або призведуть до неможливості виконання судового рішення і порушення прав позивача.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, посилання заявника на судову практику Вищого господарського суду України колегією не приймаються до уваги, оскільки згідно приписів частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 06.09.2018 у справі № 916/1773/18 не вбачається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на прокуратуру Одеської області, оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 269-271, 275, 276, 281-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.09.2018 у справі № 916/1773/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області - залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру Одеської області.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.11.2018.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук