УХВАЛА

м. Київ

02.11.2018Справа № 910/12191/18
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України"

особа, щодо якої заявник просить вжити заходи для забезпечення позову - Товариство з обмеженою відповідальністю "Керрот" Будівельні матеріали"

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керрот" Будівельні матеріали"

про стягнення 449 468,40 грн.

Суддя Борисенко І.І.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом відповідача про стягнення 449 468,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 порушено провадження у справі №910/11989/18. Розгляд справи призначено на 30.10.2018.

31.10.2018 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Керрот» Будівельні матеріали» і знаходитися у нього або в інших осіб, в межах суми позовних вимог, що становить 449 468,40 грн.;

- накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Керрот» Будівельні матеріали».

Розглянувши подану заяву, суд відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник у заяві, забезпечення позову мотивовано тим, що відповідач укладає з багатьма юридичними особами договори поставки, отримує товар в кредит для здійснення перепродажу товару, однак не здійснює оплати, тим самим накопичуючи борги. Відповідно до інформації з веб-сайту "Судової влади України" за липень-вересень 2018 року до Господарського суду міста Києва були подані чотири позови про стягнення з відповідача грошових коштів. Відповідач тривалий час не погашає борг перед Позивачем за поставлений товар, сума заборгованості є значною, на надіслані претензії відповідач не реагує, крім того, відповідач не знаходиться за юридичною адресою, що міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Також, заявник вказує, що позивачу стало відомо про те, що засновниками відповідача зареєстровано нове товариство з тим же складом засновників - ТОВ "Торговий дім "Керрот", відповідно відповідач переводить активи ТОВ "Керрот" Будівельні матеріали" на новостворене товариство.

Таким чином, на думку заявника існує ймовірність невиконання в подальшому рішення суду через відчуження грошових коштів, що містяться на банківських рахунках відповідача, або реалізації майна, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Твердження заявника про те, що відповідач переводить активи ТОВ "Керрот" Будівельні матеріали" на новостворене товариство не підтверджено жодними доказами.

Разом з тим, зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи представника заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви та доказів, наявних у матеріалах доданих до заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів достатньо не обґрунтована.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відтак, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Керрот» Будівельні матеріали» суд відмовляє.

Щодо забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, суд вказує наступне.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову заявник звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 449 468,40 грн.

Проте, згідно заяви про забезпечення позову заявник також просить суд окрім накладення арешту на грошові кошти відповідач, накласти арешт на майно відповідача.

За таких обставин вимоги заявника наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на все майно відповідача не є співмірними із позовними вимогами останнього.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс Будівельників України" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 02.11.2018.

Суддя І.І.Борисенко