Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. м. Житомир Справа № 906/545/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача: Карась В.В., довіреність № 6960/D2017 від 13.12.2017 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія" Універсальна"

до Приватного підприємства "Укрпалетсиситем"

за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Приватне підприємство "Автотранском"

2. Приватне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз"

за участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2;

2. Публічного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про стягнення 46819,84 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з Приватного підприємства "Укрпалетсистем" 46819,84 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду від 13.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 09.08.2018. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2.

Ухвалою від 09.08.2018 продовжено строк підготовчого засідання по 10.10.2018. Підготовче засідання відкладено на 18.09.2018. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "Страхова група "ТАС".

Ухвалою від 18.09.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.09.2018.

Ухвалою господарського суду від 27.09.2018 відкладено підготовче засідання на 09.10.2018. Залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПП "Автотранском" та ПАТ "Концерн Галнафтогаз".

09.10.2018 на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача щодо підстав перерахування ПП "Автотранском" суми страхового відшкодування в розмірі 46819,84 грн. (а.с. 193-194).

Ухвалою від 09.10.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/545/18 до судового розгляду по суті на 12.11.2018.

08.11.2018 ПАТ "Концерн Галнафтогаз" надано письмові пояснення щодо підстав зазначення у заяві про сплату страхового відшкодування реквізитів ПП "Автотранском" (а.с.211-212).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3015/215/010015 від 19.01.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 46819,84 грн.

З огляду на здійснену страхову виплату позивач вважає, що у нього відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1166, Цивільного кодексу України, отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Посилаючись на ст. 1187 ЦК України, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача - ПП "Укрпалетсистем" як до особи, якій належить транспортний засіб, яким було завдано шкоди внаслідок ДТП. Крім того вказує, що водій даного транспортного засобу працював водієм у ПП "Укрпалетсистем".

У відповіді на відзив позивач вказав, що розрахунок розміру страхового відшкодування здійснювалось відповідно до Таблиці 2 "Умови страхування" Додатку № 1 до Договору добровільного страхування, а саме на підставі калькуляції СТО, запропонованої страховиком. Водночас зазначив, що позивач не отримував страхового відшкодування від ПАТ "СГ "ТАС" (а.с. 149-150).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. 12.11.2018 надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представника в судовому засіданні у справі № 806/2433/18 в Сьомому апеляційному адміністративному суді.

Дослідивши подане клопотання суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки відповідачем до клопотання не додано доказів неможливості забезпечення представника для участі в судовому засіданні, зокрема, не надано доказів на підтвердження того, що представник буде зайнятий в судовому засіданні при розгляді справи № 806/2433/18. Крім того, суд зауважує, що явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов'язковою, неявка останнього не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в справі доказами.

Відповідно до відзиву, подано до суду 09.08.2018 та заперечень на відповідь на відзив (а.с. 91-92,171) відповідач заперечує проти позовних вимог. Вказує, що позивач безпідставно перерахував суму страхового відшкодування ПП "Автотранском" , оскільки останнє не укладало з позивачем договору добровільного страхування автомобіля MAN TGA 18.460 д.н. НОМЕР_5.

Крім того звертає увагу, що згідно звіту № 1187/15 про оцінку автомобіля MAN TGA 18.460 держномер НОМЕР_5 від 23.06.2015 визнано вартість відновлювального ремонту сідлового тягача з урахуванням фізичного зносу складових, що підлягають заміні в сумі 24473,18 грн., в той час як позивачем сплачено страхове відшкодування в більшому розмірі (а.с. 91-92).

Треті особи повноважних представників в судове засідання не направили, про причини їх неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2015 близько 17:05 год. на 16 км.+570 км. автошляху Львів-Рава-Руська, громадянин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки DAF XF05460, д. н. з. НОМЕР_3, не обравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, завдавши йому механічних пошкоджень.

За наслідками вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди 20.06.2015 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 224491 (а.с. 69).

Відповідно до довідки батальйону ДПС ДАІ ГУМВС України у Львівській області № 66527521 про ДПТ, автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження (а.с. 80).

Крім того, відповідно до вказаної довідки, автомобіль DAF XF05460, д. н. з. НОМЕР_3 належить ПП "Укрпалетсистем (відповідач).

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.07.2015 у справі № 279/9551/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с 77).

На момент ДТП між ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (страховик, позивач) та ПАТ Концерн "Галнафтогаз" (страхувальник, третя особа) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010015 від 19.01.2015, за яким застраховані майнові інтереси страхувальника - ПАТ Галнафтогаз", пов'язані з експлуатацією, зокрема, вантажного автомобіля НОМЕР_1 (а.с 12-23).

18.09.2015 позивач отримав від власника застрахованого автомобіля - ПАТ Концерн "Галнафтогаз" (потерпіла сторона внаслідок ДТП) заяву про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010015 від 19.01.2015. Страхове відшкодування страхувальник просив виплатити на користь ПП "Автотранском" (а.с. 24).

В ході судового розгляду третя особа ПАТ "Концерн Галнафтогаз" надала письмові пояснення, в яких вказала, що 01.11.2014 між ПАТ "Концерн Галнафтогаз" та ПП "Автотранском" було укладено договір № 1/1-5-14/449 оренди транспортного засобу, тобто на момент ДТП ПП "Автотранском" володіло транспортним засобом на підставі договору.

ПП "Автотранском" на підставі п. 5.5. договору від 01.11.2014 надав ПАТ "Концерн Галнафтогаз" підтвердження, що пошкодження об'єкту оренди сталось з вини третьої особи.

Враховуючи зазначене, ПАТ "Концерн Галнафтогаз" подало заяву до страховика про сплату страхового відшкодування та користь ПП "Автотранском".

Відповідно до звіту № 1187/15 від 23.06.2015 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 65761,77 грн. Визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні 244473,18 грн. Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1 , що належить ПАТ "Концерн Галнафтогаз" складає 429553,96 грн. (а.с. 25-28).

14.07.2015 ТОВ "Транс-Сервіс-1" виставлено ПП "Автотранском" (третя особа-1 на стороні позивача) рахунок на оплату вартості ремонту автомобіля на суму 56267,50грн. (а.с. 34).

Позивачем складено страховий акт № 16453/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування згідно розрахунку склала 46819,84 грн. (а.с. 37).

15.09.2015 позивач платіжним дорученням № 207629 перерахував ПП "Автотранском" страхове відшкодування в сумі 46819,84 грн. (а.с. 38).

Позивач вказав, оскільки відповідальність власника транспортного засобу DAF XF05460, д.н.з. НОМЕР_3 застрахована, то ПАТ "СК" Універсальна" зверталась із заявою про виплату страхового відшкодування до АТ СГ "ТАС".

АТ СГ "ТАС" повідомило, що вже здійснило страхову виплату потерпілому. При вказаному ДТП було пошкоджено не тільки тягач, а й причіп - паливо цистерну 3064229 н.з НОМЕР_4, яка була пошкоджена на суму 64864,545 грн. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну потерпілому у межах ліміту відповідальності складає 50000,00грн.

За вказаних підстав, позивач в порядку регресу, згідно ст. 993, ЦК України та ст.27 ЗУ "Про страхування" звернувся до суду з вимогою до Приватного підприємства "Укрпалетсиситем" про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 456819,84 грн., як до власника джерела підвищеної небезпеки.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення виплаченої потерпілій особі шкоди, завданої внаслідок ДТП, тобто шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки .

Приписи статті 25 ЗУ "Про страхування" визначають, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Нормами ст. 27 ЗУ "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За частиною першою статті 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб в порядку регресу.

Згідно із статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач здійснив страхову виплату в сумі 46819,84 грн. згідно заяви страхувальника - ПАТ "Концерн Галнафтогаз" за страховим випадком, який стався 20.06.2015, що вказує на те, що до позивача перейшло право регресної вимоги до винної особи.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому вина такої особи у вчиненні ДТП та, відповідно, пошкодженні застрахованого майна, має бути належним чином підтверджена, зокрема, рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення або кримінального провадження у разі наявності складу злочину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом DAF XF 05460, д.н.з. НОМЕР_3 - ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.07.2015 у справі №279/9551/15-п, що в силу приписів ч.6 ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню.

На підставі викладеного, суд зазначає, що відповідальність за шкоду, заподіяну автомобілю НОМЕР_1, має нести відповідач як власник джерела підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 46819,84 грн. виплаченого страхового відшкодування.

З урахуванням вищевикладеного господарський суд дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 46819,84 грн. шкоди в порядку регресу.

Водночас, суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність обов'язку відшкодувати позивачу суму сплаченого страхового відшкодування з підстав того, що останнє було виплачено ПП "Автотранском ", з огляду на наступне.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Приписи статті 25 ЗУ "Про страхування" визначають, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріалами справи та поясненням третьої особи - ПАТ "Концерн Галнафтогаз" (страхувальник) підтверджено, що страхове відшкодування було виплачено страховиком (позивачем) за заявою страхувальника на користь ПП "Автотранском" оскільки на момент ДТП саме останнє володіло транспортним засобом на підставі договору оренди № 1/1-5-14/449 від 01.11.2014 та підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном ДАР № 034460 (а.с. 213-217, 219) Вказані дії позивача не суперечать нормам ст.ст. 16, 25 ЗУ "Про страхування" та не звільняють відповідача від відшкодування завданої шкоди.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст.13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Укрпалетсистем" (11571, Житомирська область, Коростенський район, село Ушомир, вул. Березюка, буди.15, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01133, м.Київ, вул. Лесі Українки,9, )

- 46819,84 грн. страхового відшкодування

- 1762,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.11.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повід)

3- відповідачу (рек. з повід)

4- третій особі ( ОСОБА_2 - АДРЕСА_1) (рек. з повід)

5- третій особі - ПАТ "Страхова група "ТАС" ( 03062, м. Київ, проспект Перемоги,65) ( рек. з пов)

6- третя особа - ПП "Автотранском" ( 79067, Львівська область, м. Львів, вул. Богданівська,15/А (рек. з пов)

7- третя особа - ПАТ "Концерн Галнафтогаз" ( 04070, м. Київ, вулиця Набережно - Хрещатинська, будинок 15-17/18 (рек. з пов.)