ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" листопада 2018 р.           Справа № 911/2532/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" (01032, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 4)

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08037, Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт)

про визнання правочинів недійсними, зобов'язання утриматись від дій та визнання зобов'язання припиненим

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання недійсними пунктів 4.1 та 4.3 договору про надання послуг аеронавігаційного обслуговування № 6/2-16 від 01 січня 2016 року, укладеного між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", визнання недійсними пунктів 4.1 та 4.3. договору про надання послуг аеронавігаційного обслуговування № 6/2-18 від 01.01.2018, укладеного між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"; визнання припиненими зобов'язань Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" перед Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в частині оплати послуг з аеронавігаційного обслуговування за серпень 2018 року (рахунок-фактура № 463 від 31.08.2018) в сумі 10 369 847,33 грн, які надані Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на підставі договору про надання послуг аеронавігаційного обслуговування № 6/2-18 від 01.01.2018; зобов'язання Державного підприємства обслуговування повітряного руху України утримуватись від застосування у відносинах із Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" під час надання послуг з аеронавігаційного обслуговування неоднакових умов щодо строків (термінів) оплати рахунків-фактур за надані послуг з аеронавігаційного обслуговування, строків (термінів) оскарження рахунків-фактру за надані послуги з аеронавігаційного обслуговування та умов щодо надання послуг за умови попередньої оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що умови спірних договорів, якими встановлено розмір пені (п. 4.1 та п. 4.3.) значно більший ніж для нерезидентів мають форму дискримінації з боку юридичних осіб, застосування яких заборонено нормами Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні".

Також за період з березня 2017 року по липень 2018 року включно на виконання спірних договорів відповідач нарахував, а позивач сплатив за порушення строків розрахунків, санкції на загальну суму 10 369 847,33 грн. Позивач вважає, що відповідач грошові кошти отримав незаконно та зобов'язаний їх повернути позивачу.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 13.11.2018 № 01-18-385 про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме зобов'язання в частині оплати послуг з аеронавіагаційного обслуговування за серпень 2018 року в сумі 10 369 847,33 грн (рахунок-фактура № 463 від 31.08.2018), які надані відповідачем на підставі договору про надання послуг аеронавігаційного обслуговування № 6/2-18 від 01.01.2018 в рахунок зобов'язань відповідача перед позивачем про повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 10 369 847,33 грн. Позивач вважає, що дані зобов'язання сторін спору є припиненими.

14.11.2018 до канцелярії господарського суду Київської області представником Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" подано заяву про забезпечення позову (вх. № 216/18 від 14.11.2018), якою останній просить суд: зобов'язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України вчинити певні дії, а саме: надавати Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" послуги з аеронавігаційного обслуговування на недискримінаційних умовах, визначених для нерезидентів та вказаних в Збірнику аеронавігаційної інформації в редакції від 02.02.2010, в тому числі щодо: 1) строків оплати рахунків за послуги з аеронавігаційного обслуговування, а саме протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунку; 2) строків оскарження рахунків за послуги з аеронавігаційного обслуговування, а саме протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунку; 2) строків оскарження рахунків за послуги з аеронавігаційного обслуговування, а саме протягом 60 днів з дати отримання рахунку; 3) щодо розміру пені за несплачений у встановлений термін рахунок за послуги з аеронавігаційного обслуговування, а саме в розмірі 13 %; заборонити Державному підприємству обслуговування повітряного руху України вчинити пені дії, а саме: припиняти (призупиняти) обслуговування повітряних суден Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та/або відмовляти Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у наданні послуг з аеронавігаційного обслуговування, в тому числі направляти повідомлення/попередження про припинення (призупинення) обслуговування повітряних суден Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та/або їх обслуговування на умовах попередньої оплати.

Заява обгрунтована тим, що відповідачем у відносинах з позивачем застосовано дискримінаційні умови щодо строків сплати рахунків, що підтверджується рахунками-фактурами, в яких вказано строк на їх сплату - 10 робочих днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Повітряного кодексу України у разі несплати боржником неоскарженого в установлений строк рахунка до нього може бути вжито заходів щодо відшкодування боргу, включаючи затримання повітряного судна та припинення обслуговування повітряних суден боржника після закінчення триденного строку з дня отримання боржником відповідного письмового попередження, а також за відсутності обгрунтованих причин продовження строків сплати боргу.

Застосування відповідачем у відносинах з позивачем дискримінаційних умов щодо строків оскарження рахунків підтверджується актами здачі-приймання аеронавігаційних послуг в яких вказаного строк оскарження - 10 днів.

Листами від 09.10.2018 № 05.02-69 та № 05.02-70 позивач повідомив відповідача про неприпустимість застосування дискримінаційних умов та заявив про оскарження рахунків та актів за серпень 2018 року.

У відповідь на лист позивача від 09.10.2018 № 05.02-70, відповідач листом від 18.10.2018 № 1-21-4933 повідомив, що оскарження позивачем рахунків здійснено не в строки встановлені договором (10 робочих днів, в той час як для нерезидентів такий строк становить 60 календарних днів), у зв'язку з чим відповідач не приймає лист позивача як оскарження рахунку.

Заявник вважає, що протягом розгляду спору у даній справі, відповідач продовжить застосування дискримінаційних умов, а їх невиконання з боку позивача може призвести до припинення обслуговування повітряних суден позивача.

Листами від 31.10.2018 № 1-26.3-5168 та № 5.3-17-1315 відповідач інформував позивача, що у випадку відсутності оплати послуг АНО, відповідач припинить їх надання. В даному випадку відповідач застосовує строк для оплати наданих послуг та строки оскарження рахунків, які є дискримінаційними та заборонені законом.

Тобто, існує загроза щодо неможливості ефективного захисту та поновлення прав позивача, оскльки Украерорух застосовує дискримінаційні умови, та у випадку їх недотримання з боку відповідача застосовує санкції у вигляді пені, інфляційних втрат та відсотків за користування грошовими коштами, а також надсилає повідомлення про припинення надання послуг АНО ПС позивачу.

У зв'язку з наведеним, позивач вважає, що застосування відповідачем дискримінаційних умов договору про надання послуг аеронавігаційного обслуговування № 6/2-18 від 01.01.2018, які встановлені для позивача, призведе до припинення діяльності позивача.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі частиною шостою ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як посилання позивача на потенційну можливість припинення надання відповідачем аеронавігаційних послуг не є достатньо обґрунтованими, а тому суд, у відповідності до ст. 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Посилання заявника на листи відповідача від 31.10.2018 № 1-26.3-5168 та № 5.3-17-1315, згідно яких останній повідомив позивача про припинення з 06.11.2018 аеронавігаційного обслуговування рейсів позивача до повного погашення заборгованості, не приймається судом в якості обгрунтування потенційної можливості припинення діяльності Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", оскільки попередження про застосування вказаних заходів спричинено наявністю станом на 31.10.2018 заборгованості відповідача у розмірі 200 141 701,06 грн, правомірність існування якої не є предметом дослідження у даному спорі.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову відповідно до статей 123, 129 ГПК України, покладаються судом на заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повну ухвалу складено: 16.11.2018.

Суддя                                 П.В.Горбасенко