ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2018

Справа № 910/11276/18

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларвіс Про»

про стягнення 6 528,18 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради (надалі – КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів») звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларвіс Про» (надалі – ТОВ «Ларвіс Про») про стягнення 6 528,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про надання послуг автотранспорту та механізмів №14-п від 01.04.2015 позивач надав послуги, а відповідач зобов’язання по оплаті наданих послуг не виконав, у зв’язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 6 528,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) – протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Вказана ухвала направлена на адресу відповідача, яка зазначена в позові та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №415, проте поштове відправлення повернулось на адресу суду.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 12.08.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано, будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.04.2015 між КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» (виконавець) та ТОВ «Славтехсервіс» (замовник), яке змінило найменування на ТОВ «Ларвіс Про», був укладений договір про надання послуг автотранспорту та механізмів №14-п (надалі – «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого на умовах та у порядку визначеному цим договором, виконавець надає замовнику послуги автотранспорту та механізмів.

Згідно з п. 2.2.2 Договору замовник зобов’язаний здійснити попередню оплату вартості послуг автотранспорту згідно до поданої письмової заявки на підставі рахунків виконавця. Провести остаточну оплату за фактично надані послуги, на підставі рахунків виконавця та акту наданих послуг (виконаних робіт) на протязі трьох банківських днів з дня підписання такого акту.

На виконання умов Договору за період з квітня по грудень 2015 року позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 20 691,26 грн., що підтверджується актами надання послуг №116 від 29.04.2015, №169 від 28.05.2015, №222 від 25.06.2015, №289 від 31.07.2015, №337 від 31.08.2015, №449 від 30.09.2015, №487 від 30.10.2015, №543 від 27.11.2015 та №615 від 26.12.2015 грн., а також актом звірки взаєморозрахунків, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

В свою чергу, відповідачем частково оплачено надані послуги на загальну суму 14 163,05 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Спір у справі виник у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов’язання з оплати наданих згідно Договору послуг, у зв’язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 6 528,18 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов’язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується (акти надання послуг та акт звірки взаєморозрахунків) надання позивачем та прийняття відповідачем послуг згідно Договору за період з квітня по грудень 2015 року на загальну суму 20 691,26 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.2.2 Договору відповідач мав оплачувати позивачу надані послуги протягом трьох банківських днів з дня підписання відповідного акту надання послуг.

В той же час, послуги оплачені ТОВ «Ларвіс Про» на суму 14 163,05 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та не спорстовано відповідачем.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станосить 6 528,18 грн., а строк виконання грошового зобов’язання на момент подачі позовної заяви до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов’язання по сплаті на користь позивача за надані згідно Договору послуги у розмірі 6 528,18 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» про стягнення з ТОВ «Ларвіс Про» заборгованості у розмірі 6 528,18 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларвіс Про» (04119, м. Київ, вул. Білоруська, будинок 17 А; ідентифікаційний код 35806943) на користь Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради (49040, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Праці, будинок 3; ідентифікаційний код 03341641) заборгованість у розмірі 6 528 (шість п’ятсот двадцять вісім) грн. 18 коп., та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                                      В.П. Босий