ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4810/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 154 998 176,65 грн. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 70 400 701,92 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 12.11.2018.

01.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі.

12.11.2018 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача:

- 116 344 272,55 грн. заборгованості за Договором № 17-0836-02 від 20.10.2017;

- 288 509,40 грн. три відсотки річних за період з 10.09.2018 по 07.11.2018;

- 3 462 112,94 грн. пені, нарахованої за період з 10.09.2018 по 07.11.2018;

- 34 903 281,76 грн. штрафу.

Згідно доданого акту приймання-передачі відповідач отримав заяву про збільшення позовних вимог 08.11.2018.

Також від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

12.11.2018 від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, не заперечував проти розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності повноважних представників сторін, оскільки їх незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), що 20.10.2017 між позивачем (постачальником, продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено Договір № 17-0836-02 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу продукцію з найменуванням, визначеним Специфікаціями (далі - товар або продукція), а відповідач зобов'язується прийняти та оплати вартість продукції на умовах, передбачених Договором та Специфікаціями до нього.

Відповідно до підпункту 4.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018) сторони погодили встановити еквівалент ціни продукції в іноземній валюті - доларах США, також узгодили, що еквівалент ціни продукції в доларах США вказується у Специфікаціях (або інших додатках до Договору). У разі відсутності інформації про еквівалент ціни продукції у Специфікації (або інших додатках до Договору) еквівалент ціни продукції визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни продукції в гривнях, зазначеної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком Україна (НБУ) на день поставки продукції (курс UАН / USD).

Оплата покупцем продукції за Договором здійснюється в національній валюті України (гривні) протягом 5 календарних днів з дати поставки. Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок Постачальника, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UАН / USD). Поставлена Продукція вважається повністю оплаченою, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за поставлену партію Продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США, встановленим на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії Продукції, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії Продукції, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії Продукції (пункт 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018).

На виконання умов Договору протягом 06.09.2018 - 30.10.2018 позивачем було поставлено відповідачу продукцію (блюм, феросиліцій, феросилікомарганець, ферохром, нікель, алюмінієву продукцію, фероборна) на загальну суму, що еквівалентна 4 152 881,41 доларів США.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором щодо оплати за поставлену продукцію станом на день звернення з позовом до суду загальна заборгованість відповідача за поставлений за Договором товар складає еквівалент 4 152 881,41 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 06.11.2018 у розмірі 28,015313 грн. за 1 долар США, складає 116 344 272,55 грн. (із розрахунку 4 152 881,41 х 28,015313 = 116 344 272,55).

Також позивачем нараховано 3 відсотки річних від суми боргу за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 у розмірі 288 509,40 грн.; пеню у розмірі 3 462 112,94 грн. за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 та штраф у розмірі 34 903 281,76 грн.

Відповідач скористався своїм правом на судовий захист, надав суду відзив на позов, у якому вказав, що не заперечує факт існування його заборгованості перед позивачем, а також визнав правильність нарахування позивачем трьох відсотків річних, пені та штрафу.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між: суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також: продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також: вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Тобто сторони договору мають право фактично зафіксувати ціну договору (зобов'язання) в доларах США або в будь-якій іншій іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Тобто якщо в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, і передбачено, що сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, проте фактично такий платіж ще не здійснено, оскільки боржник не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором, стягненню підлягає грошова сума у гривнях, яка визначається еквівалентно за офіційним курсом відповідної валюти на день заявлення відповідної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення зобов 'язань, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.10.2017 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 17-0836-02 (а.с.16-34), за умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу продукцію з найменуванням, визначеним Специфікаціями, а відповідач зобов'язується прийняти та оплати вартість продукції на умовах, передбачених Договором та Специфікаціями до нього.

Відповідно до підпункту 4.1.1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018) сторони погодили встановити еквівалент ціни продукції в іноземній валюті - доларах США, також узгодили, що еквівалент ціни продукції в доларах США вказується у Специфікаціях (або інших додатках до Договору). У разі відсутності інформації про еквівалент ціни продукції у Специфікації (або інших додатках до Договору) еквівалент ціни продукції визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни продукції в гривнях, зазначеної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком Україна (НБУ) на день поставки продукції (курс UАН / USD).

Оплата покупцем продукції за Договором здійснюється в національній валюті України (гривні) протягом 5 календарних днів з дати поставки. Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок Постачальника, зазначений в Договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Покупцем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UАН / USD). Поставлена Продукція вважається повністю оплаченою, якщо сума фактично здійснених Покупцем платежів в гривнях за поставлену партію Продукції, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США, встановленим на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії Продукції, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії Продукції, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії Продукції (пункт 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018).

На виконання умов Договору у період з 06.09.2018 по 30.10.2018 позивачем було поставлено відповідачу продукцію (блюм, феросиліцій, феросилікомарганець, ферохром, нікель, алюмінієву продукцію, фероборна) на загальну суму, що еквівалентна 4 152 881,41 доларів США. Вказане підтверджується відповідними Специфікаціями до Договору №№ 38, 39, 40, 41 (а.с.35-39), рахунками на оплату, прибутковими ордерами, видатковими та товарно-транспортними накладними, сертифікатами якості, наявними у матеріалах справи (а.с.40-98).

Проте відповідач неналежно виконав свої зобов'язання за Договором в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим загальна заборгованість відповідача за поставлений за Договором товар складає еквівалент 4 152 881,41 доларів США, що за курсом НБУ, встановленим на 06.11.2018 у розмірі 28,015313 грн. за 1 долар США, складає 116 344 272,55 грн. (із розрахунку 4 152 881,41 х 28,015313 = 116 344 272,55).

Також позивачем нараховано 3 відсотки річних від суми боргу за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 у розмірі 288 509,40 грн.; пеню у розмірі 3 462 112,94 грн. за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 та штраф у розмірі 34 903 281,76 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми ЦК України три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України і ст. 230 ГК України. Нарахування трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сума 3 % річних від суми боргу за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 за розрахунками позивача складає 288 509,40 грн. Судом перевірено наданий позивачем розрахунок та визнано його вірним.

Також згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.04.2018) у разі порушення Покупцем строків оплати Продукції та/або строків відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу, передбачених умовами даного Договору або Специфікацією до Договору, Покупець зобов'язаний оплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості. Сторони дійшли згоди, що розрахунок пені проводиться за наступною формулою: пеня за кожний день = (еквівалент суми боргу в доларах США х 2 х ставка НБУ% х кількість днів прострочення х курс долара США встановлений НБУ на день прострочення) / 365 днів / 100%. У разі, якщо прострочення платежу перевищує один календарний день, то пеня, може бути розрахована за наступною формулою: пеня за період = (еквівалент суми боргу в доларах США X 2 X ставка НБУ% X кількість днів прострочення X середній курс долара США за період прострочення)/365 днів / 100%, де середній курс долара США - це сума всіх значень курсу долара США, встановленого НБУ за кожен день періоду прострочення, поділена на кількість днів прострочки.

Також згідно п. 9.2. Договору за відмову від приймання і / або оплати Продукції за цим договором, не відшкодування витрат по оплаті залізничного тарифу Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості такої продукції (суми залізничного тарифу), при цьому Постачальник має право вважати відмовою від приймання продукції не оплату Покупцем Продукції в установлений строк за підписаною Сторонами Специфікації (іншого додатка до Договору) і / або термін передбачений цим Договором. Штраф визначається (розраховується) за формулою: «Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)» розділити на « 100%» і помножити на « 30%». Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом доларів США, встановленим НБУ на день здійснення платежу.

Отже, враховуючи, що відповідач не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2. Договору позивач має право на стягнення з відповідача пені та штрафу.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки пені і штрафу та визнано їх вірними.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 185, 202, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, ) до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ) про стягнення заборгованості у розмірі 154 998 176,65 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4, ):

- 116 344 272,55 (сто шістнадцять мільйонів триста сорок чотири тисячі двісті сімдесят дві грн. 55 коп.) гривень заборгованості за Договором № 17-0836-02 від 20.10.2017;

- 288 509,40 (двісті вісімдесят вісім тисяч пятсот девять грн. 40 коп.) гривень трьох процентів річних від суми боргу, що нараховані за період з 10.09.2018 по 07.11.2018;

- 3 462 112,94 (три мільйони чотириста шістдесят дві тисячі сто дванадцять грн. 94 коп.) гривень пені, що нарахована за період з 10.09.2018 по 07.11.2018;

- 34 903 281,76 (тридцять чотири мільйони дев'ятсот три тисячі двісті вісімдесят одна грн. 76 коп.) грн. штрафу;

- 616 700,00 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.) гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4; ).

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, буд. 18-Б; ).

Повне рішення складено 16.11.2018

Суддя ОСОБА_1