СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р. Справа № 917/631/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

та за участю:

від позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю № 18-0014/33230 від 15.06.2018);

від відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю № 12/07-01 від 12.07.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2276 від 21.03.2017);

від третьої особи - ОСОБА_3 (за довіреністю № 20.1.0.0.0./7-157493 від 13.12.2017, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 6013 від 23.11.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Національного банку України (вх. №739 П/2) та апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вх. №741 П/2) на ухвалу постановлену Господарським судом Полтавської області о 14 годині 53 хвилини 27.09.2018 у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Бунякіною Г.І. у справі № 917/631/18

за позовом Національного банку України, м. Київ (код юридичної особи 00032106)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ "КБ "Приватбанк" (код юридичної особи 14360570)

до ТОВ "Приватофис" (код юридичної особи 33546549)

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Національний банк України звернувся з позовними вимогами до ТОВ "Приватофис" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №68 від 27.03.2009, укладеним між Національним банком України та товариством з обмеженою відповідальністю ІСТЕЙТ СЕРВІС (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30), правонаступником всіх прав та обов'язків якого є товариство з обмеженою відповідальністю ПРИВАТОФИС (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, узвіз Круто гірський, 14), що зареєстрований в реєстрі за №612, а саме на наступне майно: нежитлові приміщення 41/100 нежитлової будівлі (магазин) загальною площею 299,90 кв. м, що розташовані за адресою: Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Перемоги, 3, що належать на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю ПРИВАТОФИС (, юридична адреса: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, узвіз Круто гірський, 14) на підставі договору купівлі-продажу ВКТ 455173 від 28.01.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі №5050 (право власності зареєстровано за Іпотекодавцем Комунальним підприємством Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації від 11.02.2009 номер 21842418 /реєстраційний номер 2212070/), в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ) перед Національним Банком України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) за Кредитним договором №19 від 03.03.2009р. (з усіма змінами та доповненнями до нього) в сумі 2 674 478 038, 00 грн. (два мільярди шістсот сімдесят чотири мільйони чотириста сімдесят вісім тисяч тридцять вісім грн. 00 коп.), що становить прострочену заборгованість за кредитом станом на 06.04.2018 ( в редакції заяви про уточнення від 14.06.2018 № 18-0016/32738.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.06.2018 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з пропозицією позивачу уточнити письмово щодо статусу ПАТ КБ "Приватбанк", і зокрема на стороні кого із учасників процесу (позивача чи відповідача), так як позов такої інформації не містив, необхідно залучити до участі у справі.

З надходженням заяви НБУ вх. №6361 від 05.07.2018 (т.1, а.с. 200-202), про уточнення статусу ПАТ КБ "Приватбанк", відповідно до ухвали про відкладення розгляду справи від 05.07.2018 (т.1, а.с. 230-232) Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк" було залучено до участі у справі відповідно до п. 50 ГПК України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ "Приватофис".

05.07.2018 (вх. № 6362 від 05.07.2018 р.) відповідачем було подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі в порядку частини 1 пункт 5 ст. 227 ГПК України, розгляд якого судом було відтерміновано до наступного засідання для надання можливості реагування на нього учасникам процесу, про що зазначено в ухвалі суду від 05.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 задоволено клопотання ТОВ "Приватофис" та зупинено провадження у справі №917/631/18 за позовом Національного банку України до товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ КБ "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №68 від 27.03.2009 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/7913/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України про розірвання іпотечних договорів, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Зобов'язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №917/631/18.

Враховуючи, що предмет спору у справі № 910/7913/18 пов'язаний підставою виникнення спору у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про пов'язаність даної справи зі справою № 910/7913/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України про розірвання іпотечних договорів, в тому числі іпотечного договору №68 від 27.03.2009, який укладений між ТОВ "Істейт сервіс" (правонаступником якого є ТОВ "Приватофис") та Національним банком України, оскільки у ній встановлюються обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи № 917/631/18.

До апеляційного господарського суду 30.10.2018 надійшла апеляційна скарга акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 у справі № 917/631/18.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає про те, що судом необґрунтовано в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи та встановлення під час її розгляду обставин, які, крім іншого, розглядаються в рамках справи № 910/793/18. Звертає увагу на те, що у подібних справах між тими ж самими сторонами вже ухвалено рішення про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Також вказує на те, що відповідач не вперше звертається до суду з позовом про розірвання іпотечних договорів, а у зв'язку з неявкою представників ТОВ "Приватофис" на засідання суду на стадії дебатів та ухвалення рішення у справі, суд залишив такі позовні заяви без розгляду. На думку апелянта вказані дії відповідача свідчать про зловживання процесуальними правами.

Апелянт просить суд: задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 про зупинення провадження у справі та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк"; об'єднано в одне провадження апеляційні скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, АТ КБ "Приватбанк" та Національного банку України на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 у справі № 917/631/18 та призначено їх до спільного розгляду в судовому засіданні.

Від відповідача надійшов відзив (вх. 1149 від 15.11.2018) на апеляційну скаргу НБУ, в якому він вважає вимоги скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, наводить обґрунтування своєї позиції у справі.

В судове засідання 15.11.2018 прибули представники апелянтів та відповідача.

Представник заявника апеляційної скарги Національного банку України підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Вказує на те, що справа з аналогічним позовом про розірвання іншого іпотечного договору вже була предметом розгляду Верховного Суду. За результатами розгляду в позові відмовлено. Вважає, що з урахуванням наявності судового рішення касаційного господарського суду у справі з подібних правовідносин та за участю тих самих сторін у справі № 910/7913/18, до розгляду якої зупинено дану справу 917/631/18, Верховний Суд прийме таке саме рішення.

Представник заявника апеляційної скарги третьої особи АТ КБ "Приватбанк" підтримав вимоги скарги Національного банку України та зазначив, що скарга АТ КБ "Приватбанк" є аналогічною скарзі НБУ. Додатково зазначив, що вважає безпідставним зупинення розгляду даної справи, а дії ТОВ "Приватофис" такими, що направлені на затягування розгляду справи. Також вважає, що розірвання договору припинить зобов'язання за ним на майбутнє, однак не припиняє вже існуючих обов'язків. Крім того, вказує на те, що позов у даній справі є первісним по відношенню до вимог про розірвання іпотечного договору. Просить суд врахувати вказані пояснення та задовольнити апеляційні скарги НБУ та АТ КБ "Приватбанк".

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційних скарг НБУ та АТ "Приватбанк". Вказує на те, що зупинення розгляду справи правомірне, оскільки у разі задоволення позовних вимог про розірвання іпотечного договору, будуть відсутні правові підстави для задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому що позивач втратить статус іпотекодержателя.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши вимоги апеляційних скарг та відзиву відповідача, переглянувши оскаржувану ухвалу Господарського суду Полтавської області про зупинення провадження у даній справі на предмет відповідності нормам матеріального та процесуального права в межах вимог та доводів апелянтів, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарг, виходячи з наступного.

Предметом розгляду даної справи № 917/631/18 є вимоги про звернення стягнення та предмет іпотеки за іпотечним договором № 68 від 27.03.2009, який укладений в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором № 19 від 03.03.2009 укладеним між третьою особою та НБУ.

22.06.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі № 910/7913/18 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України про розірвання іпотечних договорів, Іпотекодержателем за якими є Національний банк України, а Іпотекодавцем - ТОВ "Приватофис", та за якими забезпечувалось виконання зобов'язань ПАТ "КБ "Приватбанк" за кредитним договором № 19 від 03.03.2009.

Предметом позову у справі № 910/7913/18, крім іншого, є розірвання Іпотечного договору № 68 від 27.03.2009 укладеного між Національним банком України та ТОВ "Приватофис", на підставі якого НБУ заявлено вимогу у даній справі № 917/631/18 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначені обставини стали підставою для звернення відповідача з клопотанням про зупинення провадження у справі № 917/631/18 до розгляду Господарським судом м. Києва справи № 910/7913/18.

Постановляючи ухвалу від 27.09.2018, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, розгляд справи № 917/631/18 не тільки пов'язаний з розглядом справи № 910/7913/18, а залежить від рішення у справі № 910/7913/18. Оскільки задоволення вимог у справі № 910/7913/18 про розірвання іпотечного договору, який є підставою вимог у справі № 917/631/18, призведе до неможливості виконання рішення у справі № 917/631/18.

Східний апеляційний господарський суд вважає правомірними такі висновки місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2,3 статті 653 Цивільного Кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюються або припиняються з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання законної сили.

Отже, у разі задоволення позову у справі № 910/7913/18 про розірвання іпотечного договору, який є підставою вимог у справі № 917/631/18, зобов'язання за іпотечним договором будуть відсутні (припиняться з моменту набрання рішенням про розірвання іпотечного договору законної сили).

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 277 ГПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку передбаченому п. 5 ч. 1 статті 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішенням від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до п. 3.16 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом у іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

В даному випадку об'єктивна неможливість розгляду даної справи № 917/631/18 до прийняття рішення у справі № 910/7913/18 та набрання ним законної сили полягає у тому, що у справі № 917/631/18 суд обмежений предметом спору, вимоги якого ґрунтуються на іпотечному договорі № 68 від 27.03.2009, про розірвання якого заявлені вимоги у іншій судовій справі.

Щодо посилань апелянтів про те, що обставини, які є предметом розгляду справи № 910/7913/18, можуть бути досліджені судом під час розгляду справи № 917/631/18 Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, при вирішенні спору про розірвання договору є встановлення додаткових обставин, що повинні бути враховані при кваліфікації порушення договору як істотного.

Аналіз визначення істотного порушення, що закріплене у ч. 2 ст. 651 ЦК України показує, що законодавець як підставу для розірвання договору передбачає не тільки факт порушення умов договору другою стороною, а й обовязково наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

При розгляді вимог про звернення стягнення на підставі іпотечного договору судом не можуть бути розглянуті та досліджені зазначені вимоги та обставини, з якими закон пов'язує можливість розірвання договору. Оскільки в даній справі судом надається оцінка обставинам щодо дійсності зазначеного правочину, що не є тотожним поняттю та визначенню обставин, з якими закон пов'язує можливість його розірвання.

Крім того, суд обмежений доводами та вимогами позивача, викладеними у позовній заяві, а в даній справі № 917/631/18 вимог про розірвання договору не заявлялось.

Враховуючи наведене, посилання апелянтів на те, що обставини, які є предметом дослідження у справі № 910/7913/18, можуть бути розглянуті та встановлені під час розгляду даної справи № 917/631/18 суд апеляційної інстанції вважає такими, що не відповідають положенням закону.

Суд також вважає безпідставними посилання апелянтів на те, що зупинення провадження у справі спричинить порушення балансу інтересів сторін при виконанні договору іпотеки, оскільки буде сприяти відповідачеві у захисті його інтересів, зважаючи на наступні обставини.

Статтею 7 ГПК України передбачено принцип рівності перед законом та судом.

Принцип рівності вимагає щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

Суд апеляційної інстанції критично ставиться та відхиляє посилання апелянтів на те, що клопотання відповідача про зупинення розгляду даної справи до вирішення іншої, пов'язаної з нею справою, спрямоване на затягування судового розгляду та порушує розумні строки розгляду справи та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини, враховуючи наступне.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість необхідності зупинення провадження у справі № 917/631/18 через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, апеляційний господарський суд звертає увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати за кожен довід заявника. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і аргументів, які є важливими.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд дійшов висновку зупинити провадження у справі з метою надання належної правової оцінки встановленим у іншій справі обставинам та аргументам учасників справи, всебічного і повного з'ясування і перевірки обставин, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для її розгляду та вирішенню спору, залежно від прийнятого рішення у іншій справі, яке матиме суттєве значення для вирішення даної справи.

Як встановлено та зазначено вище, обставини, встановлені при вирішенні справи № 910/7913/18, матимуть суттєве та істотне значення для розгляду даної справи № 917/631/18, оскільки у разі задоволення позовних вимог про розірвання договору, виконання рішення у даній справі (про звернення стягнення на предмет іпотеки) стане неможливим так і безпідставним буде задоволення позовних вимог (про звернення стягнення на предмет іпотеки). У разі задоволення позову про розірвання іпотечного договору позивач втратить статус іпотекодержателя за спірним договором, а, отже, право вимоги звернути за ним стягнення. З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність та доцільність зупинення провадження у справі № 917/631/18 до вирішення справи № 910/7913/18.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду законна, обґрунтована, постановлена при належному, повному та об'єктивному дослідженні обставин справи та вірному застосуванні норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційних скарг не знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому їх вимоги залишаються без задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - без змін.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг витрати апелянтів у вигляді сплаченого судового збору за звернення з апеляційними скаргами покладаються на апелянтів відповідно до положень статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281, 282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.09.2018 у справі № 917/631/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.11.2018

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов