номер провадження справи 33/56/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 Справа № 908/1366/18

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" (65044, м. Одеса, просп. Шевченка, б. 4А)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кірєєва Олега Валерійовича (70432, АДРЕСА_1)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Тіхов О.С. - довіреність № 1574 від 06.07.2017р.

від відповідача : не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" до Фізичної особи-підприємця Кірєєва Олега Валерійовича про стягнення 247800,93 грн., з яких: 200119,57 грн. сума основного боргу, 14359,27 грн. пені, 32055,10 грн. штрафу, 1266,99 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1366/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/56/18. Судове засідання призначено на 14.08.2018 р.

Ухвалою суду від 14.08.2018 р. відкладено розгляд справи на 11.09.2018 р. о 12-00.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.08.2018р., враховуючи нагальну потребу у перебуванні судді-доповідача у даній справі у відрядженні до м. Київ в період: 10.09.2018 р. по 12.09.2018р., розгляд справи відкладено на 13.09.2018р.

Ухвалою суду від 13.09.2018 р. ухвалено справу № 908/1366/18 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.10.2018 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2018р., підготовче провадження у справі № 908/1366/18 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 13.11.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 4100-ЗП/18, укладеного між сторонами 14.02.2018р., в частині здійснення оплати за поставлений позивачем товар. Так, за умовами договору, відповідач зобов'язався оплачувати поставлений товар з максимальним строком відтермінування платежу - 6 календарних днів. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку; останнім днем розрахунку є шостий календарний день. Однак, відповідач свої обов'язки за договором належним чином не виконав, оплату за поставлений позивачем товар в повному обсязі та у встановлений договором строк не здійснив, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 200119,57 грн. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за спірним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 14359,27 грн., штрафу - 32055,10 грн. та 3% річних - 1266,99 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст.ст. 530, 546, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 193 ГК України та на умови договору поставки № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018.

30.08.2018р. позивачем подані до суду додаткові пояснення по справі за вих. № 1386/ГО/ЮД від 22.08.2018р., відповідно до яких, у попередньо поданих розрахунках штрафних санкцій (разом з позовом) ним не було враховано суму передплати відповідача за попередніми поставками в розмірі 224,92 грн. До пояснень додані оновлені розрахунки, згідно яких суми пені, штрафу та 3% річних змінилися у бік зменшення. Позивач просить врахувати дані пояснення при прийнятті рішення. При цьому, правом на збільшення або зменшення позовних вимог, передбаченим ст. 46 ГПК України позивач не скористався.

Таким чином, судом при прийнятті рішення враховуються надані позивачем додаткові пояснення, втім предметом позову залишаються первісно заявлені вимоги.

У судовому засіданні 13.11.2018р. представник позивача підтримав заявлені вимоги, з врахуванням поданих пояснень , просить суд позов задовольнити.

Фізична особа-підприємець Кірєєв О.В., відповідач по справі, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвали суду у даній справі було направлено на адресу місця проживання відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 70432, АДРЕСА_1, що відповідає вимогам ст.ст. 120, 242 ГПК України.

У судовому засіданні 13.11.2018 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" (продавець, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Кірєєвим Олегом Валерійовичем (покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки № 4100-ЗП/18 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобов'язується передавати тютюнові вироби та інші групи товарів (далі - товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний покупцем за цим договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об'єкти торгівлі покупця на території України.

За умовами пункту 2.1 договору, асортимент, кількість та ціна товару, що продається згідно з даним договором, вказується у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною даного договору.

Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця. Замовлення на партію товару погоджується відповідальними особами сторін (п.3.1 договору).

Згідно з п.п. 3.5, 3.7 договору, покупець приймає товар у відповідності до вимог законодавства, згідно з супровідними документами продавця. Після прийняття товару покупцем, претензії щодо кількості та якості товару продавцем не приймаються, за винятком прихованих виробничих дефектів. З моменту підписання видаткової накладної представниками обох сторін, поставка товару вважається такою, що відбулась належним чином, товар вважається таким, що прийнятий покупцем по кількості та якості.

Пунктом 3.8. договору передбачено, що право власності на товар, що постачається, а також ризик його випадкової загибелі та випадкового пошкодження, переходять до покупця з моменту отримання товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною обома сторонами. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає.

Ціна товару визначається у відповідності з ціною вказаною у прайс-листах продавця, які діють на момент виконання продавцем замовлень покупця і вказуються у видаткових накладних з урахуванням ПДВ. Загальна сума даного договору не обмежується і визначається на підставі фактично поставленого товару згідно видаткових накладних (п. 4.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.3, 4.4 договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця. Проте не виключаються інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України, за погодженням з продавцем. Кошти за поставлений товар зараховуються на закриття видаткових накладних за хронологією їх виписки, починаючи з накладної з найбільш ранньою датою. Якщо по неоплачених, оплачених частково, або несвоєчасно оплачених видаткових накладних продавцем була виставлена претензія, то в першу чергу покриваються штрафні санкції (пеня, штраф, інфляційні нарахування тощо), а потім основна сума боргу.

Згідно п. 4.8. договору, максимальний строк відтермінування оплати за тютюнові вироби становить шість календарних днів і обраховуються з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки видаткової накладної є першим днем при підрахунку строку, на який надано відстрочку. Останнім днем розрахунку є шостий календарний день.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 13.02.2019р. включно, а по відношенню платежів - до повного виконання покупцем своїх обов'язків по оплаті отриманого товару.

Необхідно зазначити, що договір поставки від 14.02.2018р. за № 4100-ЗП/18 від імені ФОП Кієєва О.В підписаний Колодій Віктором Васильовичем, уповноваженим на вчинення таких дій довіреністю від 22.05.2017р., посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Тізенберг Д.Д. та зареєстрованої в реєстрі за № 1426.

Як свідчать матеріали справи, на виконання договору поставки позивачем згідно видаткових накладних №ЗП18-000015888 від 15.02.2018р. та №ЗП18-000015889 від 15.02.2018р. поставлено відповідачу товар на суму 104803,24 грн.

26.02.2018р. відповідачем здійснено оплату поставленого товару в сумі 105000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №@2PL496505 від 26.02.2018р. Таким чином, сума переплати склала 196,76 грн.

Згідно видаткової накладної №ЗП18-000019962 від 27.02.2018р. позивачем поставлено відповідачу товар на суму 87471,84 грн. Переплату за меморіальним ордером №@2PL496505 від 26.02.2018р. в сумі 196,76 грн. позивачем віднесено на часткове погашення заборгованості за вказаною поставкою.

В подальшому, позивачем згідно видаткової накладної №ЗП18-000020926 від 01.03.2018р. поставлено відповідачу товар на суму 47888,14 грн.; згідно видаткової накладної №ЗП18-000020925 від 01.03.2018р. - на суму 62749,10 грн.; згідно видаткової накладної №ЗП18-000021813 від 03.03.2018р. - на суму 12142,08 грн.; згідно видаткової накладної №ЗП18-000022361 від 06.03.2018р. - на суму 77565,17 грн.

Згідно меморіального ордеру №@2PL085168 від 05.03.2018р. відповідачем здійснено оплату товару в сумі 87500,00 грн.

Як зазначає у поясненнях позивач (вих. № 1386/ГО/ЮД від 22.08.2018р.), даною оплатою відповідачем в повному обсязі оплачено залишкову заборгованість за видатковою накладною №ЗП18-000019962 від 27.02.2018р. та частково погашено заборгованість по видатковій накладній №ЗП18-000020926 від 01.03.2018р., в сумі 224,92 грн.

Інших оплат за договором від відповідача не надходило. Отже, сума заборгованості за видатковою накладною №ЗП18-000020926 від 01.03.2018р. становить 47663,22 грн., за накладною №ЗП18-000020925 від 01.03.2018р. - 62749,10 грн.; за накладною №ЗП18-000021813 від 03.03.2018р. - 12142,08 грн.; за накладною №ЗП18-000022361 від 06.03.2018р. - 77565,17 грн. Всього заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018р. складає 200119,57 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач 20.03.2018р. направив на його адресу претензію за вих.№684/ГО/ЮД від 19.03.2018р.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за поставлений відповідно до умов договору товар не здійснив, чим порушив умови договору.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі договору № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором поставки № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018р. в сумі 200119,57 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований.

На підставі викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за поставлений на підставі договору поставки № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018р. згідно видаткових накладних: №ЗП18-000020926 від 01.03.2018р., №ЗП18-000020925 від 01.03.2018р., №ЗП18-000021813 від 03.03.2018р., №ЗП18-000022361 від 06.03.2018р. товар в розмірі 200119,57 грн. підлягає задоволенню.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов'язання позивачем заявлено вимоги про стягнення пені в розмірі 14359,27 грн. за загальний період: з 07.03.2018р. по 25.05.2018р. та штрафу в сумі 32055,10 грн.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.п. 6.2., 6.3 договору поставки № 4100-ЗП/18 від 14.02.2018р., у разі прострочення покупцем строків оплати вартості отриманого товару, він зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. У випадку прострочення платежу понад три календарні дні, покупець сплачує на користь продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк товару за користування коштами.

У пункті 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/908/2012 від 13.07.2012 р. «Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 р. № 01-06/249 «Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів» зазначається, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, судом встановлено, що правильним розміром пені, за заявлений позивачем період, є сума 14308,79 грн., яка і підлягає стягненню. В інший частині вимог про стягнення пені судом відмовляється. Вірним розміром штрафу від суми боргу 200119,57 грн. за умовами п. 6.3. договору є сума 32019,13 грн. (200119,57х16%=32019,13), тож вимоги про стягнення штрафу судом також задовольняються частково в сумі 32019,13 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1266,99 грн. за загальний період: з 07.03.2018р. по 25.05.2018р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що за період: з 07.03.2018р. по 25.05.2018р. 3% річних становлять 1262,54 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає 3% річних в сумі 1262,54 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: в сумі 200119,57 грн. основного бору, в сумі 14308,79 грн. пені, в сумі 32019,13 грн. штрафу, в сумі 1262,54 грн. 3% річних. В іншій частині позову суд відмовляє з огляду на необґрунтованість.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача та відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 3715,65 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кірєєва Олега Валерійовича (70432, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕДІС УКРАЇНА" (65044, м. Одеса, просп. Шевченка, б. 4А, ) суму 200119 (двісті тисяч сто дев'ятнадцять) грн. 57 коп. основного боргу, суму 14308 (чотирнадцять тисяч триста вісім) грн. 79 коп. пені, суму 32019 (тридцять дві тисячі дев'ятнадцять) грн. 13 коп. штрафу, суму 1262 (одна тисяча двісті шістдесят дві) грн. 54 коп. 3% річних та суму 3715 (три тисячі сімсот п'ятнадцять) грн. 65 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - « 19» листопада 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко