СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Справа № 917/414/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго (вх.№208 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Семчук О.С.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", Полтавська область, м. Карлівка,

до Карлівської центральної районної лікарні ім. Л.В.Радевича, Полтавська область, м. Карлівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Управління Державної казначейської служби України у Карлівському районі Полтавської області, м.Карлівка, Полтавська область,

про стягнення 10852,01 грн,

ВСТАНОВИЛА:

13.04.2018 ПАТ "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії ПАТ "Полтаваобленерго" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Карлівської центральної районної лікарні ім. Л.В.Радевича пеню за не сплачену попередню оплату електроенергії в сумі 10852,01 грн за договором про постачання електричної енергії від 30.12.2015 №132.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 відмовлено в позові повністю.

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії ПАТ "Полтаваобленерго" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Скарга обґрунтована тим що абз.4 п.6.6. Правил Користування електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 31.07.1996 №28 встановлено, що установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартістю прийнятих ресурсів. Відповідно до абз.12 п.п.4 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів можуть здійснювати попередню оплату за послуги з енергопостачання на строк не більше 6 місяців в межах бюджетного року. Дане положення знайшло своє відображення у абз.2 п.4.1. договору про закупівлю електричної енергії №132/12 від 18.01.2017 та договору купівлі-продажу електричної енергії №132/13 від 13.10.2017, яким передбачена можливість споживача здійснити попередню оплату більше ніж на один розрахунковий період, а саме до шести місяців в межах бюджетного року. Таким чином, як зазначає скаржник, споживач взяв на себе зобов’язання до початку розрахункового періоду здійснювати попередню оплату на наступний розрахунковий період та мав можливість її здійснити на більш тривалий строк, а саме, до шести місяців в межах бюджетного року. Обов’язок відповідача в частині здійснення оплати вартості електричної енергії виникає відповідно до п.2.3.3. договору про постачання електричної енергії №132 від 30.12.2015, п.4.1. договору про закупівлю електричної енергії №132/12 від 18.01.2017 та договору купівлі-продажу електричної енергії №132/13 від 13.10.2017, додатку №2 до договору №132, де чітко визначено розмір і терміни здійснення попередньої оплати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2018 відкрито апеляційне провадження.

14.09.2018 до апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.7171), в якому відповідач проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що у помісячному розписі по КЕКВ 2273 «Оплата за електроенергію» закладено кошти тільки для оплати за фактично спожиту електроенергію, тому Карлівська ЦРЛ не має фінансової спроможності сплачувати попередню оплату у 100% розмірі. Крім того, як зазначає відповідач, постановою НКРЕКП від 06.04.2017 №492 внесено зміни до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕКП від 31.07.1996 №28. Зокрема, оновленим п.6.1. Правил визначено, що попередня оплата електричної енергії не є обов’язковою для установ та організацій, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету. Такі установи можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Управління Державної казначейської служби України у Карлівському районі Полтавської області.

Відповідно до Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 №454/2017 постановлено ліквідувати Харківський апеляційний господарський суд та утворити Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

У відповідності до частини 6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у газеті "Голос України" (№185 (6940) від 03.10.2018) розміщено повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

11.10.2018 до апеляційного суду від Управління Державної казначейської служби України у Карлівському районі Полтавської області надійшли пояснення (вх.№59), в яких третя особа проти апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що в укладеному між сторонами договорі про закупівлю електричної енергії №132/12 від 18.01.2017 передбачено право, а не обов’язок відповідача здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання. Оскільки Карлівська ЦРЛ є бюджетною установою, внесення нею передоплати є правом, а не обов’язком, в зв’язку з чим нарахування позивачем пені за несвоєчасно оплачену попередню оплату електроенергії, є безпідставним.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 прийнято справу №917/414/18 за апеляційною скаргою ПАТ "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії ПАТ "Полтаваобленерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 до провадження Східного апеляційного господарського суду. Призначено справу до розгляду на 08.11.2018 на 16:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 104, про що повідомлено учасників справи.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явились, про причини не з’явлення суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 22.10.2018.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

30.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленеро» в особі структурного підрозділу Карлівської філії, постачальником, та Карлівською центральною лікарнею ім.Л.В.Радевича, споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії № 132, згідно з яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 260,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.2.3.3. договору споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку".

Згідно з п.2.3.4. договору споживач зобов'язався здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно з п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Відповідно до п. 2 додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

Розрахунковим вважається період з 8:00 годин 15 числа попереднього місяця до 8:00 годин такого ж числа поточного місяця (п.1 додатку № 2).

Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії на 2017 рік погоджені сторонами у додатку № 1 до договору.

Крім цього, між сторонами на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" укладено договір про закупівлю електричної енергії № 132/12 від 18.01.2018 та договір купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017.

Згідно з п.1.1. договору № 132/12 та договору № 132/13 позивач зобов'язався поставити відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач - прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії згідно з умовами цих договорів.

Відповідно до п.4.1. договору № 132/12 замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2015 № 132. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Відповідно до п.4.4. договору замовники (розпорядники бюджетних коштів) здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України.

Згідно з п.4.1. договору № 132/13 покупець здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2015 № 132. Покупець має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Як зазначає позивач, незважаючи на умови договору, відповідач порушив його майнові права та законні інтереси, а саме, споживач до початку розрахункового періоду має здійснювати платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених договором, постачальник проводить нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. Щомісячно споживачу надавалися рахунки на здійснення попередньої оплати за активну електричну енергію. Оскільки споживачем попередня оплата за електричну енергію не здійснювалась, позивачем нарахована пеня за нездійснення передоплати за липень, серпень, жовтень, листопад і грудень 2017 року у розмірі 10852,01 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. 1-2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вже зазначалось, 30.12.2015 між ПАТ «Полтаваобленеро» в особі структурного підрозділу Карлівської філії та Карлівською центральною лікарнею ім.Л.В.Радевича укладено договір про постачання електричної енергії № 132. Умовами договору передбачено, що споживач оплачує постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку". За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Згідно наданого позивачем розрахунку, позивач нарахував відповідачу пеню за невнесення останнім попередньої оплати за електроенергію, на суми передоплати за липень-грудень 2017 року за період з 15.06.2017 по 14.12.2017.

Як свідчать матеріали справи, відповідач є бюджетною установою і придбання електроенергії здійснювалося за бюджетні кошти, в зв'язку з чим на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі» між сторонами було укладено договір № 132/12 від 18.01.2017 про закупівлю електричної енергії та договір купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017.

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 492 від 06.04.2017, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Відповідно до п.4 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2017 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» установлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату у разі закупівлі на строк не більше шести місяців, зокрема, послуг з енергопостачання в межах бюджетного року.

Відповідно до п.6.1. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.04.2017 №492 «Про затвердження змін до Правил користування електричною енергією» установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Тобто, виходячи зі змісту наведених норм бюджетні установи можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії як за попередньою оплатою, так і плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як зазначає апелянт, в даному випадку розрахунки за поставку електроенергії повинні проводитись споживачем у вигляді 100% передплати заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії за наступний розрахунковий період.

Однак, колегія суддів зазначає, що правовідносини, які існують між сторонами, за спірній період (2017 рік), у тому числі і щодо розрахунків, врегульовані не лише договором №132 від 30.12.2015, а й договорами № 132/12 від 18.01.2017 про закупівлю електричної енергії та № 132/13 від 13.10.2017 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно до яких відповідачу надано право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Відповідно до ст.ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання скаржника на те, що споживач зобов’язаний до початку розрахункового періоду здійснювати попередню оплату на наступний розрахунковий період відповідно до договору №132 від 30.12.2015, з огляду на те, що договори № 132/12 від 18.01.2017 про закупівлю електричної енергії та купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017, якими передбачено саме право відповідача здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання, укладені на виконання договору про постачання електричної енергії № 132 від 30.12.2015 та пізніше за цей договір, в зв’язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, в зв’язку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі структурного підрозділу Карлівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 11.07.2018 у справі №917/414/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.11.2018.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна