ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1510/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат;

від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ про стягнення 319925,98грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ 319925,98грн. у тому числі 266578,63грн. основного боргу, 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підряду №01/09/2016/1 від 01.09.2016р. щодо своєчасної та повної оплати виконаних підрядних робіт.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2018р. відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.08.2018р. о 12:00.

В підготовчому засіданні від 21.08.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 13.09.2018р. о 11:50, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 13.09.2018р. о 11:50.

В підготовчому засіданні від 13.09.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 11.10.2018р. о 11:20, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 11.10.2018р. о 11:20.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

В підготовчому засіданні від 11.10.2018р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 23.10.2018р. о 10:40, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.10.2018р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 23.10.2018р. о 10:40.

В підготовчому засіданні від 23.10.2018р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2018р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 30.10.2018р. о 12:30.

В судовому засіданні від 30.10.2018р. було оголошено перерву по 15.11.2018р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2018р. викликано сторін у судове засідання на 15.11.2018р. о 12:30.

В судовому засіданні від 15.11.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі №916/1510/18.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 01.09.2016р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЕВРОДОР» (позивач, Підрядник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ» (відповідач, Замовник) було укладено договір №01/09/2016/1 відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобовязання по виконанню робіт зі свого будівельного матеріалу, своїми силами з ремонту асфальтобетонного покриття на обєктах Замовника після проведення розкопок у м. Одеса у відповідності до додаткових угод до договору на кожен окремий обєкт.

Відповідно до п.2.2. договору остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі-приймання робіт (ф. КБ-2).

Пунктом 5.2. договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі 0,5% облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті за кожен день прострочення.

Позивач зазначає, що у жовтні 2016 р. між сторонами у відповідності до договору було погоджено та підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Гагаринське плато вн.пр.-12 на загальну суму 7415,50грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР». Також у жовтні 2016 р. між сторонами у відповідності до договору було погоджено та підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Ільфа і Петрова (2-га частина) тр.р-21м2, вн.пр-34, борт - 8 п/м на загальну суму 29111,06грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР». У червні 2017 р. між сторонами за договором було погоджено та підписано: акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Маріїнська тр.р.-390м2 на загальну суму 139661,88грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР», акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Літературна на розі Каманіна тр.р-74 м2 на загальну суму 26499,92грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР», акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Заболотного вн.пр.-95 м2, борт-2 п/м на загальну суму 63210,80грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР», акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Генуезьська тр.р-13 м2 на загальну суму 4655,38грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР», акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Люстдорфська дорога тр.р-65 м2, вн.пр.- 14м2 на загальну суму 32550,65грн., що підтверджує належне виконання робіт підрядником, а саме ТОВ «ЕВРОДОР».

Таким чином, як стверджує позивач, він виконав ряд будівельних робіт на загальну суму 303105,19грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт. 08.11.2016р. відповідач здійснив часткове перерахування грошових коштів за виконані будівельні роботи у сумі 36526,56грн., що підтверджується банківською карткою рахунку №361 станом на 06.07.2018р. Відповідач свої зобовязання за договором виконав не в повному обсязі у звязку з чим заборгованість відповідача станом на 18.07.2018 р. становить 266578,63грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, позивач нарахував останньому 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимогиу у повному обсязі та стягнути з відповідача 266578,63грн. основного боргу, 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 839 Цивільного кодексу України Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 01.09.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №01/09/2016/1 відповідно до умов якого відповідач доручив позивачу виконання робіт зі свого будівельного матеріалу, своїми силами з ремонту асфальтобетонного покриття на обєктах відповідача після проведення розкопок у м. Одеса у відповідності до додаткових угод до договору на кожен окремий обєкт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі про що у жовтні 2016 р. між сторонами у відповідності до договору було погоджено та підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Гагаринське плато вн.пр.-12 на загальну суму 7415,50грн., також у жовтні 2016 р. між сторонами у відповідності до договору було погоджено та підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Ільфа і Петрова (2-га частина) тр.р-21м2, вн.пр-34, борт - 8 п/м на загальну суму 29111,06грн., у червні 2017 р. між сторонами за договором було погоджено та підписано: акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Маріїнська тр.р.-390м2 на загальну суму 139661,88грн., акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Літературна на розі Каманіна тр.р-74 м2 на загальну суму 26499,92грн., акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Заболотного вн.пр.-95 м2, борт-2 п/м на загальну суму 63210,80грн., акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Генуезьська тр.р-13 м2 на загальну суму 4655,38грн., акт приймання виконаних будівельних робіт по обєкту: відновлення дорожнього покриття на обєктах Енергомережі у м. Одеса, Люстдорфська дорога тр.р-65 м2, вн.пр.- 14м2 на загальну суму 32550,65грн.

Таким чином позивачем було виконано підрядних робіт на загальну суму 303105,19грн.

Статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З доданих до матеріалів справи документів, а саме копії картки рахунку №361 за 01.01.2014р. 30.06.2018р., копії виписки по рахунку позивача та довідки позивача відповідач оплатив виконані позивачем роботи на суму 36526,56грн.

Враховуючи, що роботи були виконані на суму 303105,19грн., а відповідач розрахувався частково у сумі 36526,56грн., станом на день розгляду справи заборгованість відповідача складає 266578,63грн.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Під час розгляду справи відповідачем не надано належних доказів спростовуючих позовні вимоги.

Суд, перевіривши розрахунок заборгованості позивача, вважає його правильним та зазначає, що стягненню з відповідача за договором №01/09/2016/1 від 01.09.2016р. підлягають 266578,63грн.

Щодо стягнення з відповідача 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, виходячи з матеріалів справи, відповідач виконав свої зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст. 612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За приписами ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання штрафні (господарські) санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 5.2. договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі 0,5% облікової ставки НБУ від суми, що підлягає сплаті за кожен день прострочення.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних витрат містять період нарахування з 06.07.2017р. по 06.01.2018р.

Однак умовами договору, а саме п 2.2. договору сторони встановили, що остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі-приймання робіт (ф. КБ-2).

З матеріалів справи вбачається, що акти приймання виконаних робіт за жовтень 2016р. та за червень 2017р. не містять відомостей щодо дати їх підписання у звязку з чим неможливо встановити дату початку виникнення у відповідача обовязку щодо оплати виконаних робіт, а відповідно і дати початку прострочення такого обовязку.

Враховуючи відсутність відомостей щодо дати підписання актів, початку виникнення у відповідача обовязку щодо оплати виконаних робіт, а відповідно і дати початку прострочення такого обовязку, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ основного боргу у сумі 266578,63грн., в частині стягнення 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат судом відмовлено.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3998,69грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 800,21грн. покладаються на позивача.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В якості доказів надання адвокатських послуг до справи було надано копію договору №18-01/18 від 18.01.2018р. про надання правової допомоги адвоката, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2567 від 20.02.2013р., копію рахунку №12-07/01 від 12.07.2018р. за договором про надання правової допомоги адвоката на суму 10900,00грн., розрахунок вартості витрат адвоката на суму 10900,00грн., копію ордеру серії ОД №209181 від 24.07.2018р., копію виписки по рахунку за 24.07.2018р. в якості доказів сплати юридичних послуг адвоката у сумі 10900,00грн., копію витягу з реєстру адвокатів та копію довідки про взяття на облік платника податків №036 від 15.04.2013р.

Як встановлено ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зокрема із ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України визначено наступне. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи, що сума заборгованості складає 266578,63грн, сума витрат на правничу допомогу становить у сумі 10900,00грн. є співрозмірною.

Приймаючи до уваги вищевикладене, стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у сумі 10900,00грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 123, 126, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР про стягнення з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ 319925,98грн. у тому числі 266578,63грн. основного боргу, 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ 65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 32, офіс 51, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 60, ) 266578,63грн. заборгованості за договором №01/09/2016/1 від 01.09.2016р., 3998,69грн. судового збору, 10900,00грн. витрат на правничу допомогу.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

3. В частині позовних вимог ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР про стягнення з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОМЕРЕЖІ 4053,46грн. 3% річних, 35166,47грн. пені, 14127,42грн. інфляційних витрат відмовити.

4. Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 800,21грн. покласти на позивача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЄВРОДОР.

Повне рішення складено 20 листопада 2018р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова