ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1731/18
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

Від ОСОБА_1 - ОСОБА_2, Ордер ОД № 349360, дата видачі : 23.08.18;

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження

у справі №916/1731/18

за позовом ОСОБА_1

до

- Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Південьагропереробка";

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Джелс Енерджі АБ"

Про визнання недійсним контракту №40/05/15 від 10.05.2015р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (зареєстрована за вхід.№ 1869/18 від 15.08.2018р.) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Джелс Енерджі АБ» про визнання недійсним контракту № 40/05/15, укладеного 10.05.2015р. між відповідачами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі №916/1731/18 (суддя Волков Р.В.) відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (за вхід.№ 1869/18 від 15.08.2018р.) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Джелс Енерджі АБ» про визнання недійсним контракту № 40/05/15, укладеного 10.05.2015р. між відповідачами.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 подає позовну заяву як фізична особа, правовідносини які виникли між ним та відповідачами не мають ознак корпоративних відносин, а тому справа повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства.

03.09.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 (подана скаржником 28.08.2018р.), в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду Одеської області.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що 10 травня 2015 року без згоди ОСОБА_1, без скликання та проведення в установленому законом та статутом Товариства порядку, директором Товариства було укладено контракт №40/05/15 з ТОВ «Джелс Енерджи АБ» на суму 65 000,00 (шістдесят п'ять тисяч) ЄВРО.

Вказаним контрактом директор СГ ТОВ «Південьагропереробка» одноособово поклав на Товариство зобов'язання сплатити грошову суму у еквіваленті 65 000,00 (шістдесят п'ять тисяч) ЄВРО, що перевищує обсяг наданих йому повноважень.

Таким чином, укладення директором СГ ТОВ «Південьагропереробка» фактично фіктивного контракту, сума якого перевищує визначену в статуті СГ ТОВ «Південьагропереробка» суму, вчинено з порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами Товариства, які полягають у надання дозволу, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання значного правочину, пов'язаного з розпорядженням майном товариства вартість якого перевищує встановлений статутом розмір,

За доводами апелянта, укладення контракту, за яким ТОВ «Джелс Енерджи АБ», як виконавець, фактично і не зобов'язано було щось виконувати, призвело до погіршення майнового стану Товариства та впливає на права позивача як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 40%, під час розподілу прибутку товариства (з одержанням своєї частки) від господарської діяльності товариства.

Отже, апелянт зазначає, що ним було обґрунтовано відповідні порушення його корпоративних прав і суд першої інстанції мав би здійснити відповідне правозастосування, але безпідставно відмовив у відкритті провадження.

Статтею 20 ГПК встановлено перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, де зазначено у п.3 ч.1 відповідний спір, про вирішення якого заявлено зазначеним позовом.

Апелянт наголошує, що незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, у зв'язку із порушенням його корпоративних прав.

Таким чином, на думку апелянта, укладення директором СГ ТОВ «Південьагропереробка» контракту, сума якого перевищує визначену в статуті СГ ТОВ «Південьагропереробка» суму, вчинено з порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами Товариства, які полягають у надання дозволу, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання значного правочину, пов'язаного з розпорядженням майном товариства вартість якого перевищує встановлений статутом розмір.

Отже, апелянт вважає, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, без відповідного дослідження та застосування норм процесуального та матеріального права винесена оскаржувана Ухвала Господарського суду Одеської області у справі №916/1731/18 від 20.08.2018 року про відмову у відкритті провадження, а тому просить її скасувати, справу №916/1731/18 передати на розгляд Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі №916/1731/18.

Ухвалою від 24.09.2018 року призначено справу №916/1731/18 до розгляду на 09.10.2018р. о 10.30 год.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України та ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов'язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали оскарження ухвали по справі №916/1731/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 17.10.2018 року, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Ярош А.І., суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф..

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 року прийнято справу №916/1731/18 до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Ярош А.І., суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф..

Призначено розгляд справи №916/1731/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року на 13 листопада 2018 року об 12-30 год.

Ухвалою суду від 05.11.2018 перенесено розгляд справи на 16.11.2018 року о 12-00.

У відзиві на апеляційну скаргу від 24.09.2018 року ТОВ "Джелс Енерджі АБ" просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, зазначає, що розділом 8 оспорюваного контракту сторони визначили, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають за цим Контрактом або у зв'язку з ним, в тому числі ті, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово- промисловій палаті України, тому справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, відповідач-2 зазначає, що 13 червня 2017 року МКАС при ТПП України в м. Києві, у складі одноособового арбітра Селівона Миколи Федоровича, прийняв рішення по справі АС № 462у/2016 за позовом ТОВ «ДЖЕЛС ЕНЕРДЖІ АБ» до СГ ТОВ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА» про стягнення 244 187,70 євро, саме у зв'язку з невиконанням СГ ТОВ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА» контракту № 40/05/15, від 10 травня 2015 року, яким позов задоволено частково, а саме, стягнуто з відповідача на користь позивача: 65 000 євро основного боргу, 9 900 євро штрафу за нездійснення передплати за контрактом, 19 215 євро штрафу за не проведення остаточного розрахунку у строки, передбачені контрактом, 1 908,48 євро - 3% річних та 3 086 євро - арбітражного збору, а всього 99 199,48 євро (дев'яносто дев'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять євро та 48 євроцентів).

Відповідач повідомляє Суд про те, що СГ ТОВ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА», перебуваючи у явні зловмисній домовленості зі своїми учасниками та їх родичами, навмисно зловживаючи своїми процесуальними правами, шляхом подачі різноманітних позовів та заяв всіляко намагається уникнути виконання рішення МКАС при ТПП України та не виконувати свої зобов'язання зі сплати вищевказаних коштів.

Отже, відповідач вважає, що апеляційна скарга Позивача є абсолютно необґрунтованою, господарський суд Одеської області прийняв законне та правильне рішення - про відмову у відкритті провадження но справі, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, але при цьому не вірно визначив причини, які це зумовлюють.

Вищевказана справа не підсудна Господарським судам України на підставі арбітражного застереження, яке міститься у п. 8.1. оспорюваного контракту № 40/05/15 від 10 травня 2015 року, відповідно до якого, всі спори, які виникають щодо нього, в тому числі й щодо його недійсності, підлягають вирішенню виключно в МІЖНАРОДНОМУ КОМЕРЦІЙНОМУ АРБІТРАЖНОМУ СУДІ при ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВІЙ ПАЛАТІ УКРАЇНИ.

В судове засідання 16.11.18р. не з'явились представники відповідачів, хоча сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, поштові реєстри з веб-сайту Укрпошта, телефонограми.

Враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представників відповідачів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, вислухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Так, судовою колегією встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Джелс Енерджі АБ» про визнання недійсним контракту № 40/05/15, укладеного 10.05.2015р. між відповідачами.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

ОСОБА_1 є учасником Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Швденьагропереробка», із вкладом у розмірі 72 000 гри., що складає 40 % статутного капіталу.

10 травня 2015 року без згоди ОСОБА_1, без скликання та проведення в установленому законом та статутом Товариства порядку, директором Товариства було укладено контракт №40/05/15 з ТОВ «Джелс Енерджи АБ» на суму 65 000,00 (шістдесят п'ять тисяч) ЄВРО.

Статутом Товариства, а саме пунктом 10.3.15, передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів Учасників відноситься прийняття рішень про вчинення будь-яких правочинів на суму, яка перевищує 1000 мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, яка діє на момент здійснення правочину.

Відповідно до інформації Національного банку України офіційний курс гривні до Євро на вищезазначену дату становив: 100 Євро - 2342.6741 грн. Таким чином, Контракт було укладено у гривневому еквіваленті на суму 1 522 738, 16 грн. (65 000 X 23,426741)

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (рік вчинення правочину) мінімальна заробітна плата в Україні встановлювалася з 1 січня до 1 вересня - на рівні 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 коп.

З огляду на зазначене, гранична сума договорів (контрактів), які мав право укладати виконавчий орган - директор становила 1 218 000, 00 грн. (1218,00 X 100).

Таким чином, вказаним контрактом директор СГ ТОВ «Південьагропереробка» одноособово поклав на Товариство зобов'язання сплатити грошову суму у еквіваленті 65 000,00 (шістдесят п'ять тисяч) ЕВРО, що перевищує обсяг наданих йому повноважень.

Передбачені контрактом №40/05/15 від 10.05.2015 року послуги щодо монтажу та введення в експлуатацію комплексу обладнання з генерації пару (предмет контракту п. 1.1.) фактично і не повинні були виконуватись виконавцем, про що окрім іншого свідчить п.2.3.1 цього контракту, де в обов'язки замовника (СГ ТОВ «Південьагропереробка» (не виконавця!)) входить надання відповідної спецтехніки, яка у СГ ТОВ «Південьагропереробка» відсутня. Окрім того, відповідно до п.2.1.4 виконавець мав надати вичерпаний перелік робіт, який буде здійснений на об'єкті. При цьому, згідно до положень п.9.1. такий перелік мав бути підписаний сторонами. Жодних переліків робіт, та інших обов'язків, передбачених п.2.1. виконавець, як достеменно відомо стороні позивача, - не здійснював.

Укладаючи зазначений контракт ТОВ «Джелс Енерджи АБ» діяло обізнано щодо відсутності повноважень керівника, оскільки підписаний текст контракту містить визначення, що керівник контрагента діє на підставі статуту, тобто ТОВ «Джелс Енерджи АБ» було ознайомлено зі статутом СГ ТОВ «Південьагропереробка», в тому числі його пунктом 10.3.15, та обізнано із відсутністю відповідного рішення загальних зборів та повноважень керівника.

Таким чином, укладення директором СГ ТОВ «Південьагропереробка» фактично фіктивного контракту, сума якого перевищує визначену в статуті СГ ТОВ «Південьагропереробка» суму, вчинено з порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами Товариства, які полягають у надання дозволу, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання значного правочину, пов'язаного з розпорядженням майном товариства вартість якого перевищує встановлений статутом розмір,

Крім того, укладення контракту, за яким ТОВ «Джелс Енерджи АБ», як виконавець, фактично і не зобов'язано було щось виконувати, призвело до погіршення майнового стану Товариства та впливає на права позивача як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 40%, під час розподілу прибутку товариства (з одержанням своєї частки) від господарської діяльності товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на приписи п. 3 ч. 1 ст.20 ГПК України, ст.ст. 97, 145, 203, 207, 215 Цивільного кодексу України, пункти 9.1., 10.3.15 Статуту Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка», статті 59, підпункту "і" частини 5 статті 41 Закону України "Про господарські товариства".

Отже, підставою для звернення до суду ОСОБА_1 як засновника Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» став той факт, що контракт №40/05/15 від 10 травня 2015 року передбачає сплату робіт на суму 1 522 738, 16 грн, що перевищує визначену в Статуті суму, на яку директор товариства мав право укладати договір за відсутності рішення загальних зборів на укладення такого договору.

Однак, відповідне рішення загальних зборів учасників Товариства про укладення спірного договору зборами учасників не приймалось, що свідчить про те, що спірний договір суперечить статті 59 Закону України "Про господарські товариства" (який був чинний відносно ТОВ на момент укладення оспорюваного контракту), статті 207 Цивільного кодексу України та статуту Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та є підставою для визнання спірного договору недійсним.

13 червня 2017 року МКАС при ТПП України в м. Києві, у складі одноособового арбітра Селівона Миколи Федоровича, прийняв рішення по справі АС № 462у/2016 за позовом ТОВ «ДЖЕЛС ЕНЕРДЖІ АБ» до СГ ТОВ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА» про стягнення 244 187,70 євро, саме у зв'язку з невиконанням СГ ТОВ «ПІВДЕНЬАГРОПЕРЕРОБКА» контракту № 40/05/15, від 10 травня 2015 року, яким позов задоволено частково, а саме, стягнуто з відповідача на користь позивача: 65 000 євро основного боргу, 9 900 євро штрафу за нездійснення передплати за контрактом, 19 215 євро штрафу за не проведення остаточного розрахунку у строки, передбачені контрактом, 1 908,48 євро - 3% річних та 3 086 євро - арбітражного збору, а всього 99 199,48 євро (дев'яносто дев'ять тисяч сто дев'яносто дев'ять євро та 48 євроцентів).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою, пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України та статтями 207, 208 ГК України.

Частиною першою статті 207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та перевіривши обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо підсудності та підвідомчості даної справи за позовом учасника товариства до відповідачів - юридичних осіб, між якими укладено господарський правочин, судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини які виникли між ОСОБА_1 та відповідачами не мають ознак корпоративних відносин, а тому справа повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ГК України та ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Згідно з ст. ст. 41, 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.

Статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" визначено права учасників товариства:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Як встановлено судовою колегією, згідно п.5.2 Статуту Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка», ОСОБА_1 є учасником Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка», із вкладом у розмірі 72 000 гри., що складає 40 % статутного капіталу.

Пунктом 10.3.15 Статуту передбачено, що до виключної компетенції Загальних зборів Учасників відноситься прийняття рішень про вчинення будь-яких правочинів на суму, яка перевищує 1000 мінімальних заробітних плат, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, яка діє на момент здійснення правочину.

Судова колегія зазначає, що у разі вчинення директором товариства правочину, що перевищує визначену в статуті СГ ТОВ «Південьагропереробка» суму , такі дії можуть бути розцінені як порушення корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами Товариства, які полягають у участі в управлінні справами товариства, наданні дозволу, оформленого рішенням загальних зборів учасників, на укладання правочину.

Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 02 травня 2018 року у справі № 923/20/17, від 18 липня 2018 року у справі № 914/1589/17, від 20 червня 2018 року у справі № 910/19198/16.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дана справа не підлягає розгляду в господарському суді.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на умови Контракту №40/05/15 від 20.05.2015 року, а саме, розділом 8 оспорюваного контракту сторони визначили, що:

« 8.1. Всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають за цим Контрактом або у зв'язку з ним, в тому числі ті, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово- промисловій палаті України у відповідності з його Регламентом на українській мові у складі одного арбітра у м. Києві. Правом, яке регулює даний Контракт, є матеріальне право України.

8.2. Рішення арбітражу буде виступати кінцевим та обов'язковим для двох Сторін» (належним чином завірена копія Контракту міститься в матеріалах справи).

Отже, судова колегія зазначає, що на підставі арбітражного застереження, яке міститься у п. 8.1. оспорюваного контракту № 40/05/15 від 10 травня 2015 року, всі спори, які виникають за ним, в тому числі й щодо його недійсності, підлягають вирішенню виключно в МІЖНАРОДНОМУ КОМЕРЦІЙНОМУ АРБІТРАЖНОМУ СУДІ при ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВІЙ ПАЛАТІ УКРАЇНИ (надалі - МКАС при ТПП України).

Однак, відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.22 ГПК України, спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті.

Спори, передбачені пунктом 3 частини першої статті 20 цього Кодексу, що виникають з договору, можуть бути передані на вирішення міжнародного комерційного арбітражу лише на підставі арбітражної угоди, укладеної між юридичною особою та всіма її учасниками.

Отже, зазначеною нормою статті 22 ГПК України закріплена правова можливість передати корпоративний спір на вирішення міжнародного комерційного арбітражу за умови укладення відповідного арбітражного угоди між юридичною особою і всіма його учасниками. Слід зазначити, що існуюче законодавство не містить вказівок на те, чи повинна така угода бути викладено в форматі окремого договору або ж воно може бути інкорпороване до статуту товариства.

Однак, матеріали справи не містять доказів укладення арбітражної угоди між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та його учасниками, також відсутні докази включення арбітражного застереження до статуту товариства, що свідчить про неможливість передання зазначеного спору на вирішення міжнародного комерційного арбітражу.

Наведені обставини спростовують доводи відповідача-2 про те, що дана справа не підсудна Господарським судам України на підставі арбітражного застереження, яке міститься у п. 8.1. оспорюваного контракту № 40/05/15 від 10 травня 2015 року, та підлягає вирішенню виключно в МІЖНАРОДНОМУ КОМЕРЦІЙНОМУ АРБІТРАЖНОМУ СУДІ при ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВІЙ ПАЛАТІ УКРАЇНИ.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків суду першої інстанції щодо відсутності ознак корпоративних правовідносини які виникли між ОСОБА_1 та відповідачами, оскільки встановлені обставини справи свідчать про наявність підстав ОСОБА_1 як засновника СГ ТОВ «Південьагропереробка» звертатись до господарського суду з позовом, який заявлено у даній справі, з підстав порушення його корпоративних прав.

Відповідно до ч.3 ст.271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції помилково відмовив у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.175 ГПК України, судова колегія доходить висновків про скасування оскаржуваної ухвали господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі №916/1731/18, та направлення справи для подальшого розгляду до господарського суду Одеської області.

Керуючись ст. 22, ст. 240, 270, 271, п.2 ч.1 ст. 275, 277 п.4 ч.1, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

Південно-західного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 20 серпня 2018 року у справі №916/1731/18 скасувати.

Справу №916/1731/18 направити для подальшого розгляду господарським судом Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.11.18 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Н.М. Принцевська

Суддя Я.Ф. Савицький