ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. Справа №914/1188/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського-4» (надалі ОСББ «Котляревського-4») б/н від 13.08.2018р. (вх. №01-05/551/18 від 19.10.2018р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. (суддя З.В. Горецька)

за заявою ОСББ «Котляревського-4» про забезпечення позову

у справі № 914/1188/18

за позовом: ОСББ «Котляревського-4»

до відповідача: Львівської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2.)

про:

-визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.02.2018р. за №110 "Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення на вулиці І.Котляревського,4";

-скасування державної реєстрації права власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення підвалу під інд.№1,2,3,4 загальною площею 74,0 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 (вони ж допоміжні приміщення під інд.6-1, 6-2, 8-1, 8-2 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1)

за участю:

від позивача: Рісний М.Б. - адвокат (ордер серія ЛВ № 139739 від 09.11.2018р.);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ухвалою господарського суду Львівської області від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі 914/1188/18 за позовом ОСББ «Котляревського-4» до Львівської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.02.2018р. за №110 "Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення на вулиці І.Котляревського, 4" та скасування державної реєстрації права власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради на нежитлові приміщення підвалу під інд. №1,2,3,4 загальною площею 74,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (вони ж допоміжні приміщення під інд. № 6-1, 6-2, 8-1, 8-2 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1).

02 серпня 2018 року позивач звернувся до місцевого господарського суду із заявою від 02.08.2018 без номера (вх. №2061/18) про забезпечення позову у справі № 914/1188/18.

Короткий зміст вимог заявника

У своїй заяві ОСББ «Котляревського-4» просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення підвалу під інд. № 1, 2, 3, 4 загальною площею 74,0 кв.м, які знаходяться за адресою: Львівська область, м.Львів, вул.Котляревського, 1, будинок 4 (вони ж допоміжні приміщення під інд. № 6-1, 6-2, 8-1, 8-2 у багатоквартирному будинку № 4 по вул. І. Котляревського у м. Львові).

Заявник покликається на те, що приміщення, належні позивачу, передано відповідачем в оренду третій особі, що підтверджується копією наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №484-0/1 від 20.02.2016 року та копією договору оренди № Ф-10009-16 від 11.03.2016 року. У приміщеннях фактично проводяться ремонтні роботи, що підтверджується копією Акту від 21.02.2018 року. Також заявник зазначає, що відбувається процедура приватизації спірних нежитлових приміщень, що підтверджується заявою про включення нежитлових приміщень до переліку об'єктів, що підлягають приватизації способом викупу, за підписом ОСОБА_2 та листом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради №2302-430 від 19.01.2018 року, в якому прямо вказано, що спірні приміщення рекомендовано включити в проект ухвали про приватизацію нежитлових приміщень шляхом викупу. Заявник вважає, що існує пряма та документально підтверджена загроза порушення прав позивача та унеможливлення виконання рішення суду, відтак є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може ускладнити захист та поновлення порушених прав позивача.

Короткий зміст судового рішення, яке оскаржується

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. (суддя З.В. Горецька) відмовлено в задоволенні заяви ОСББ «Котляревського-4» від 02.08.2018р. (вх. №2061/18 від 02.08.2018р.) про забезпечення позову (а.с.36-41, матеріалів оскарження ухвали).

Ухвала суду мотивована тим, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є неспівмірним та в заяві відсутнє належне обґрунтування з посиланням на належні та допустимі докази необхідності забезпечення позову вказаними заходами, а також у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Заявником до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову. Також на виконання п.6 ч.1 ст.139 ГПК України заяник пропонує зустрічне забезпечення - без застосування зустрічного забезпечення, що відповідно до норм ГПК України не є пропозицією зустрічного забезпечення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСББ «Котляревського-4» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, покликаючись на доводи, наведені в заяві від 02.08.2018р., а саме: приміщення, належні позивачу, передано відповідачем в оренду третій особі, у спірних приміщеннях фактично проводяться ремонтні роботи, відбувається процедура приватизації нежитлових приміщень. Тобто, на думку, скаржника у заяві безпосередньо вказано на докази, які підтверджують наявність підстав для застосування забезпечення позову. При цьому, у якості таких підстав заявником вказувалися, як обставини, що виникають у майбутньому (процедура приватизації), так і такі, що вже мають місце станом на даний час (передача приміщень в оренду). Наголошує, що застосування забезпечення позову саме у формі накладення арешту на приміщення є необхідним та достатнім, оскільки унеможливить подальше відчуження спірних приміщень, так і будь-яку їх зміну (проведення ремонту). Скаржник зазначає, що застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту, є співмірним суті позову, оскільки позовні вимоги стосуються оформлення права власності на ці ж приміщення. Окрім того, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач пропонує зустрічне забезпечення - без застосування зустрічного забезпечення, що відповідно до норм ГПК України не є пропозицією зустрічного забезпечення, оскільки єдиною підставою для застосування зустрічного забезпечення чинним законодавством передбачено можливі збитки відповідача, про що і було зазначено у заяві про забезпечення позову. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. у справі №914/1188/18. Прийняти нову ухвалу, якою в порядку забезпечення позову у даній справі накласти арешт на спірні нежитлові приміщення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та заяви про про забезпечення позову з підстав, наведених у них.

Відповідач та третя особа - ОСОБА_2 не надали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач та третя особа не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 24.10.2018р. обізнані з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов'язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідача та третьої особи.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

На спірні процесуальні правовідносини поширюється дія Глави 10 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову є однією з важливих гарантій захисту прав та інтересів громадян і юридичних осіб, передбачених процесуальним законодавством.

У статті 137 Господарського процесуального кодексу України наведено перелік заходів забезпечення позову в господарському процесі.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпеченню позову притаманні такі ознаки як терміновість, тимчасовий характер та відповідність заявленій вимозі.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2)наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З аналізу матеріалів оскарження ухвали суду випливає, що між сторонами у даній справі виник спір щодо права власності на нежитлові приміщення підвалу під інд. № 1, 2, 3, 4 загальною площею 74,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (вони ж допоміжні приміщення під інд. 6-1, 6-2, 8-1, 8-2 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1).

Позивач вважає, що прийняте 02.02.2018р. виконавчим комітетом Львівської міської ради Рішення № 110 «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлові приміщення на АДРЕСА_1» (а.с. 18), яким зареєстровано територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради право комунальної власності на вищезазначені нежитлові приміщення, є протиправним, оскільки на переконання позивача приміщення, про які йдеться в Рішенні, були і є невідокремлюваною частиною будинку по АДРЕСА_1 і до винесення спірного рішення не фігурували у якості окремого об`єкту цивільних прав. Позивач зазначає, що ні Львівська міська рада, ні Управління комунальної власності на момент укладення договору оренди № Ф-10009-16 від 11.03.2016 року не були власниками будь-якого приміщення у вищезазначеному будинку, але без згоди всіх співвласників будинку розпорядилися нерухомим майном.

В заяві про забезпечення позову ОСББ «Котляревського-4» просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення підвалу під інд. №1, 2, 3, 4 загальною площею 74,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (вони ж допоміжні приміщення під інд. 6-1, 6-2, 8-1, 8-2 у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1)

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСББ «Котляревського-4» зазначає, що невжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду - зокрема, буде неможливо скасувати реєстрацію права власності Львівської міської ради на спірні приміщення, якщо такі приміщення буде приватизовано і, відповідно, зміниться особа, за якою буде зареєстровано таке право власності.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам позовної заяви та заяви про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно не порушує законних прав та інтересів ОСББ «Котляревського-4», оскільки ОСББ це - юридична особа, створена власниками квартир або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований 27.09.2017 року.

Як видно зі змісту позовної заяви та матеріалів оскарження ухвали суду, позивач є юридичною особою, створеною власниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Територіальна громада м.Львова в особі Львівської міської ради з 04.10.2004 року (задовго до створення ОСББ «Котляревського-4») володіє на праві власності нерухомим майном загальною площею 276,4 кв.м в будинку АДРЕСА_1 згідно з інформаційною довідкою №95467565 від 23.08.2017 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як видно зі змісту названої інформаційної довідки, власниками приміщень підвалу за цією ж адресою є фізичні особи ОСОБА_5 (підвал загальною площею 13,2 кв.м); ОСОБА_6 (площа підвалу 14,2 кв.м); приватна спільна сумісна власність ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 (особа померла), ОСОБА_9 (комора в підвалі- 8,0кв.м); приватна спільна часткова власність ОСОБА_10, ОСОБА_11 (комора в підвалі - 10,4кв.м) (а.с.19 матеріалів оскарження ухвали суду).

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що питання стосовно статусу нежитлових приміщень підвалу загальною площею 74,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 потребує ретельного дослідження, а заява позивача про накладення арешту на ці приміщення, на переконання колегії суддів, подана передчасно.

За приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч наведених положень, а також положень статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів, заява ОСББ «Котляревського-4» про забезпечення позову не обґрунтована такими доказами та базується лише на власних міркуваннях і припущеннях позивача.

Господарський суд, відповідно до статті 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. у справі №914/1188/18.

Суд першої інстанції правомірно та відповідно до вимог процесуального закону відмовив у задоволенні заяви ОСББ «Котляревського-4» від 02.08.2018р. (вх. № 2061/18 від 02.08.2018р.) про забезпечення позову, оскільки заявник не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими закон пов'язує застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна, та не навів переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 03.08.2018р. у справі №914/1188/18 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 136, 137, 255, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського-4» б/н від 13.08.2018р. (вх. №01-05/551/18 від 19.10.2018р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 03.08.2018р. у справі №914/1188/18 - без змін.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.С. Скрипчук