СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" листопада 2018 р.          Справа № 917/707/18

Суддя Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Лубни-водоканал» (вх. № 1008П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 року у справі №917/707/18, ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Семчук О.С.), повний текст якого складено 21.09.2018 року.

за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго»

до Комунального підприємства «Лубни-водоканал»

про стягнення 143643,02 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 року у справі №917/707/18 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "Лубни-водоканал" Лубенської міської ради Полтавської області на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Лубенської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 7957 грн. 97 коп. пені, 99861 грн. 43 коп. інфляційних втрат, 26724 грн. 10 коп. 3% річних, 2018 грн. 15 коп. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Комунальне підприємство «Лубни-водоканал» з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018 року у справі №917/707/18 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Законодавець не передбачає обов’язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання та в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом 11.09.2018 року, повний текст рішення складено 21.09.2018 року, апелянтом повний текст рішення отримано 27.09.2018 року, а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 12.10.2018 року.

Проте, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу 17.10.2018 року, що підтверджується відбитком штампу відділу поштового зв’язку на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду та була повернута ним на підставі п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України до господарського суду Полтавської області, супровідним листом №13-57/000491 від 23.10.2018 року.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Втім, в прохальній частині апеляційної скарги апелянтом не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду, в додатках до апеляційної скарги відповідне клопотання відсутнє.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України". Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення). Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Враховуючи викладене, відсутність клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, унеможливлює відкриття апеляційного провадження у справі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Отже, апелянтом не було виконано вимог статті 256 та частини 3 статті 258 ГПК України, що відповідно до статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 119, 174, ст. 234, 256, ч.3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Лубни-водоканал» на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2018р. у справі №917/707/18 залишити без руху.

2. Комунальному підприємству «Лубни-водоканал» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Роз'яснити Комунальному підприємству «Лубни-водоканал», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.І. Терещенко