ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Справа№ 910/11016/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Цибульський Р.М.

за участю представників:

від позивача: Онищенко О.В., Жихарева (Горбатюк) О.В.;

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства

"Вест Файненс Енд Кредит Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 23.08.2018

у справі №910/11016/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Вест Файненс Енд Кредит Банк"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у розмірі 26 883 585, 45 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Вест Файненс Енд Кредит Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 26 883 585, 45 грн. за Договором №42-2467/12-КЮ про відкриття кредитної лінії від 07.05.2012 (далі- кредитний договір).

Позов обґрунтовано наявністю заборгованості за вказаним кредитним договором та наявністю договору поруки №42-2467/12-ПФ2 від 02.06.2016, укладеного між позивачем та відповідачем для забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 відмовлено у прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 та направити справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Окрім того, в тексті апеляційної скарги скаржником було викладено клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання апеляційної скарги на ухвалу суду, обґрунтоване тим, що повний текст копії ухвали Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 скаржник отримав лише 29.08.2018, що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги у законодавчо встановлений для цього строк.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального законодавства, оскільки Господарський процесуальний кодекс в редакції від 15.12.2017 передбачає розгляд справ через предметну юрисдикцію, а не через суб'єктний склад учасників процесу. За твердженням апелянта основне зобов'язання укладено юридичними особами, тому за додатковими зобов'язаннями сторонами у господарському процесі можуть бути і фізичні особи. Такий висновок, на думку заявника, випливає із системного аналізу ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Крім того позивач посилався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 13.03.2018, про можливість участі фізичної особи, у якості відповідача, у даних категоріях справ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 поновлено Публічному акціонерному товариству "Вест Файненс Енд Кредит Банк" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18, відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Згідно п. 8 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

25.06.2018 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про юридичну особу - Північний апеляційний господарський суд, ідентифікаційний код 42262953.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/11016/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 прийнято справу №910/11016/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Зубець Л.П., суддів: Калатай Н.Ф., Мартюк А.І., розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 08.11.2018.

Також зобов'язано позивача надати суду оригінал позовної заяви №б/н від 10.08.2018 з доданими до неї додатками.

Через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли:

26.10.2018 оригінал позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк" №б/н від 10.08.2018 з доданими до неї додатками;

01.11.2018 пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначено про те, що необхідність розгляду даної справи саме господарським судом об'єктивно обумовлена не лише нормами процесуального законодавства та усталеною судовою практикою, а принципами правової визначеності, забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спору.

В судове засідання 08.11.2018 з'явилися представники позивача.

В судовому засіданні 08.11.2018 представники позивача підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просили суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 та направити дану справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідач в судове засідання 08.11.2018 не з'явився, повноважних представників також не направив. Про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу у відсутності відповідача та його повноважного представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.11.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як було зазначено вище ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 відмовлено позивачу у прийнятті позовної заяви.

Місцевий господарський суд ухвалюючи своє рішення, посилався на те, що відповідач не є суб'єктом господарювання (фізичною особою- підприємцем), а даний спір не є таким, що виник із корпоративних відносин, тому не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Також суд зазначив про необґрунтованість посилання позивача на постанови Верховного суду у справах №415/2542/15-ц, №545/1014/15-ц, №638/13998/15-ц, оскільки вони не містять висновків щодо розгляду справ про стягнення заборгованості за кредитним договором, стороною якої є фізична особа, в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваній ухвалі, вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Вест Файненс Енд Кредит Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕСКО ЮКРЕЙН" було укладено Договір №42-2467/12-КЮ про відкриття кредитної лінії.

02.06.2016 для забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем укладено Договір поруки №42-2467/12-ПФ2, предметом якого є надання поруки за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕСКО ЮКРЕЙН" обов'язків взятих на себе за основним кредитним договором (ст. 2 Договору поруки).

Господарський процесуальний кодекс (далі - ГПК) України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанцій, встановлює юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при виконанні господарських договорів, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин і віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів (пункт 1 частини другої статті 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємц

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 Цивільного кодексу України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов'язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Публічне акціонерне товариство "Вест Файненс Енд Кредит Банк" як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

Вказуючи, що позов пред'явлено до громадянина, а спір виник не з господарських правовідносин, а тому не підлягає вирішенню в господарських судах, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що за статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/1733/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає висновок суду першої інстанції про відмову у прийнятті позовної заяви таким, що не відповідає наведеним вище нормам процесуального права, оскільки в даному випадку стороною основного зобов'язання є юридична особа, а тому дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вест Файненс Енд Кредит Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2018 у справі №910/11016/18 скасувати.

3. Матеріали справи №910/11016/18 передати на розгляд до суду першої інстанції.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 09.11.2018