ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018м. ДніпроСправа № 904/4088/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ОСОБА_1", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ", м. Кам'янське

про стягнення заборгованості у розмірі 2 738 655,25 грн.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, Виписка з ЄДР від 31.08.2018р., директор

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ОСОБА_1" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 2 738 655,25 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором поставки №01/01 від 01.01.2015р. в частині оплати поставленого товару.

Позивач в підготовчому засіданні 18.10.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

18.10.2018р. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, 08.10.2018р. подав відзив на позов, в кому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити посилаючись на те, що у жовтні - листопаді 2016 р. Національним антикорупційним бюро України проводиться розслідування кримінального правопорушення, в процесі якого ним здійснюється ряд слідчих та запобіжних заходів щодо ТОВ ОСОБА_1 Коммодіті, зокрема накладення арешту на банківські рахунки підприємства, проведення обшуків, виїмок та інших дій, і такою діяльністю НАБУ фактично блоковані всі господарські операції ТОВ ОСОБА_1 Коммодіті.

На поточних рахунках ТОВ ОСОБА_1 Коммодіті, відкритих в АБ Південний, накладено арешт на грошові кошти згідно з ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 13.10.17 по кримінальній справі № 760/21535/17.

У зв'язку із такими діями державних органів господарська діяльність ТОВ ОСОБА_1 Коммодіті фактично блокована.

Саме через арешти на банківських рахунках у Відповідача об'єктивно відсутня можливість виконати свої зобов'язання за договором поставки №01/01 від 01.01.2015 р.

17.10.2018р. Відповідач подав заяву і просить суд розглядати справу без участі Відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018р. відкладено підготовче засідання на 20.11.2018 року 10 год. 00 хв.

19.11.2018р. Позивач подав відповідь на відзив та зазначив, що посилання Відповідача на арешт грошових коштів на банківських рахунках підприємства не звільняє останнього від виконання своїх зобовязань за Договором.

Крім того, 19.11.2018р. Позивач подав додаткові пояснення та зазначив, що звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за договором поставки №01/01 від 01.01.2015р. у розмірі 2 738 655,25 грн.

Право на стягнення заборгованості з Відповідача за Договором поставки виникло у Позивача на підставі Договору про відступлення права вимоги №05/09/18 від 05.09.2018р.

За договором про відступлення права вимоги №05/09/18 від 05.09.2018 р., Позивач отримав право стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 10 798 480,33 грн.

Проте, Позивач вирішив стягнути суму заборгованості за договором, лише у розмірі 2 738 655,25 грн, виходячи з наступного.

Позивач самостійно визначив обсяг своїх вимог у зв'язку з відсутністю значної кількості грошових коштів на сплату судового збору за стягнення заборгованості у розмірі 10 798 480,33 грн. та звернувся до суду з позовними вимогами на суму 2 738 655,25 грн.

В підготовчому засіданні 20.11.2018р. представник Позивача підтримав вимоги викладені у позові та відповіді на позовну заяву та просив суд їх задовольнити.

20.11.2018р. представник Відповідача подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та зазначив, що Відповідачу відомі наслідки визнання позову, передбачені ст.191 Господарського процесуального кодексу України, а також просить суд розглянути справу за відсутності Відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум-В» (далі-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум-В» (далі-Покупець, Позивач) було укладено Договір поставки №01/01 (далі-Договір) (а.с.9-10).

Відповідно до п.1 Розділу 1 Договору, Постачальник передає Покупцеві Товар у власність відповідно до видаткової накладної, а Покупець сплачує обумовлену Сторонами вартість товару у строки та в порядку, що визначається цим Договором.

Згідно п.1 Розділу 2 Договору, найменування товару, його кількість та одиниця виміру визначаються Сторонами у відповідній видатковій накладній.

В п.1 Розділу 4 визначено, що ціна на товар та умови оплати погоджуються Сторонами та зазначаються окремо по кожній партії у відповідній видатковій накладній.

За невиконання чи неналежне виконання зобовязань за даним Договором Постачлаьник і Покупець несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України.

На виконання умов Договору ТОВ «Оптимум-В» здійснило поставку товару Відповідачу, в тому числі, за наступними накладними:

- №38 від 28.12.2015р.

- №40 від 29.12.2015р.

- №41 від 30.12.2015р.

- №42 від 30.12.2015р. (а.с.11-14).

Загальна вартість поставленого товару за вищевказаними накладними складає 2 738 655,25 грн.

Відповідач свої зобовязання за Договором поставки в частині повної та своєчасної оплати не виконав.

01.12.2015р. Сторони уклали Додаткову угоду до Договору поставки №01/01 від 01.01.2015р. та доповнили п.5 в Розділі 4 Договору виклавши його в наступній редакції:

« 5. Оплата товару здійснюється протягом 5-ти банківських днів з дати моменту підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної обома сторонами» (а.с.28).

В подальшому, 05.09.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум-В» (далі-Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова ОСОБА_1» (далі-Новий кредитор, Позивач) уклали Договір про відступлення права вимоги (а.с.26-27).

Відповідно до п.1.1. Договору, первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки №01/01 від 01.01.2015 р. (далі - Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Коммодіті» (далі - Боржник) на суму 10 798 480,03 грн.

Згідно п.1.2 за цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов'язань за Основним

договором на суму 10 798 480,03 грн.

В п.1.3. Первісний кредитор підтверджує, що оплата Боржником за Основним договором на суму 10 798 480,03 грн здійснена не була.

За цим Договором Сторони погодили, що Новий кредитор, відповідно до п. 1.1 цього Договору, приймає від Первісного кредитора право вимоги від Боржника оплати за Основним договором на загальну 10 798 480,03 грн. (п.1.4. Договору про відступлення права вимоги).

Відповіно до п.2.1. Первісний кредитор повинен передати Новому кредитору всі документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Основним договором, в термін до 3-х календарних днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 2 738 655,25 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло, однак Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 4 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст.512-515 Цивільного кодексу України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (поступка права вимоги) у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові, тобто за договором.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, тільки якщо це встановлено договором або законом. Спірним договором ніяких обмежень щодо заміни кредитора у зобовязанні не передбачено.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Оскільки спірне зобовязання у даній справі нерозривно не повязано з особою кредитора, то його заміна на підставі договору поступки права вимоги відбулася цілком правомірно та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Порядок заміни кредитора у зобов'язанні визначений ст.516 Цивільного кодексу України, а саме, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.517 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Є неможливою, відповідно до вимог ст.520 Цивільного кодексу України, лише заміна боржника у зобов'язанні іншою особою (переведення боргу) без згоди на то кредитора.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 2 738 655,25 грн. підтверджена матеріалами справи та визнається Відповідачем, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 193, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 512-517, 525-526, 530, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 191, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД КОММОДІТІ", (51934, м.Кам'янське, пр.Аношкіна, буд.80/1, кв.24, 41, 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ОСОБА_1", (49101, м. Дніпро, вул.Короленка, 44, ) 2 738 655,25 грн. боргу та судовий збір у розмірі 41 079,84 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

21.11.2018р.

Повне рішення складено 21.11.2018