СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Справа № 905/507/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Пушай В.І. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Трубникової Ю.О.

за участю представників сторін

від позивача Рябко Т.О., довіреність №3142 від 14.03.2018

від відповідача Свістельник Г.О., довіреність №1515/24/01-2017 від 24.10.2017

від третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Донецькій області м. Маріуполь, Донецька область (вх. № 361 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018 у справі № 905/507/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м. Дніпро

до Управління поліції охорони в Донецькій області м. Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління державної служби охорони, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька області

про стягнення 21 646,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» м. Київ особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька області про стягнення заборгованості у сумі 15885, 66 грн., інфляційних втрат в розмірі 4 790,52 грн., 3% річних у сумі 970, 33 грн. за договором про надання телекомунікаційних послуг №16/404дог від 01.02.2013р. (т.1, а.с.4-7).

Згідно ухвали суду від 23.03.2018р. справа № 905/507/18 була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження (т.1, а.с.1-2).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.05.2018р. по справі №905/507/18 залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (т.1 а.с. 111-112).

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.07.2018р. по справі №905/507/18 позовні вимоги задоволені частково (т.2, а.с.196-201).

Стягнуто з Управління поліції охорони в Донецькій області на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" суму основного боргу в сумі 15177,51 грн., інфляційні нарахування у розмірі 4576,97 грн., 3% річних у розмірі 927,07 грн. та судовий збір у сумі 1683,45 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції було встановлено, що внаслідок проведення 07.11.2015р. державної реєстрації Управління поліції охорони в Донецькій області останнє стало здатним набувати цивільні права та відповідні обов'язки, бути суб'єктом цивільних відносин.

01.01.2016р. між позивачем, третьою особою та відповідачем підписано угоду про заміну сторони, за змістом якої відповідач фактично замінив третю особу у зобов'язаннях, що виникли з договору про надання телекомунікаційних послуг №16/404дог від 01.02.2013р.

Як було узгоджено сторонами, на підставі ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з березня 2015р. включно.

Судове рішення мотивовано доведеністю позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати заборгованості, яка підтверджується відомостями викладеними в актах-рахунках.

Суд, дослідивши докази сплати позивачу грошових коштів у сумі 27 439,95 грн. за договором №16/404дог від 01.02.2013р. третьою особою дійшов висновку, що частина доказів сплати заборгованості не береться до уваги, оскільки стосується іншого періоду, ніж спірний період у даній справі.

За висновком суду, заборгованість відповідача перед позивачем за період з березня 2015р. по січень 2016р. складає 15 177,51 грн.

Щодо заявленої відповідачем позовної давності, в судовому рішенні встановлено, що дата звернення з позовною заявою 15.03.2018 року, відповідач мав сплатити вартість наданих позивачем послуг за зобов'язаннями квітня-травня 2015р. до 20.04.2015 та 20.05.2015, отже право на позов у позивача виникало з 20.04.2015 та з 20.05.2015р, відповідно в розумінні ст. 257 ЦК України позивачем не пропущений трирічний строк на звернення до суду.

Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, здійснено перерахунок за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга:Закон» інфляційних втрат та 3% річних, які підлягають задоволенню відповідно в розмірі 4 576, 97 грн. та 927,07 грн.

Відповідач, Управління поліції охорони в Донецькій області м. Маріуполь, Донецька область звернувся із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018р. у даній справі, в якій просив рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018р. у справі №905/507/18 скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі (т.2, а.с.12-16).

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт вказує порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що за специфікою укладеного з ПАТ «Укртелеком» договору про надання телекомунікаційних послуг, передбачено проведення ряду певних технічних дій оператором зв'язку, без здійснення яких надання послуг неможливе.

Судом першої інстанції, на думку скаржника, проігноровано, що жодних дій, направлених на реальну передачу прав та обов'язків за укладеним між сторонами договором №16/404 дог від 01.02.2013 року від Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області до Управління поліції охорони в Донецькій області не проводилось.

Апелянт зазначає, що телекомунікаційні послуги надавались не УПО в Донецькій області, а УДСО при ГУМВС України в Донецькій області, відповідно ПАТ «Укртелеком» не передавав жодних документів щодо обсягу, акти звірки розрахунків не укладались та не підписувались.

Скаржник вказує, що ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії звернувся з заявою до фактичного отримувача телекомунікаційних послуг - ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Донецькій області, якою були визнані вимоги позивача та віднесені до четвертої черги вимог кредиторів.

На думку апелянта, суд всупереч вимогам процесуального законодавства не дослідив та не прийняв до уваги Рішення ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Донецькій області №57 лк від 17.03.2016 року щодо визнання заявлених кредиторських вимог ПАТ «Укртелеком» в повному обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 року по справі №905/507/18 за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Донецькій області м.Маріуполь, Донецька область було відкрито апеляційне провадження, надано позивачу та третій особі строк до 02.10.2018 включно, для надання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим сторонам у справі.

На адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії, в якому останній погоджується з законністю та обґрунтованістю прийнятого судом першої інстанції рішення та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення (т.2, а.с. 40-41).

У відзиві позивач не погоджується із твердженням відповідача щодо відсутності в нього зобов'язання зі сплати спірної заборгованості через його визнання ліквідаційною комісією та включення до четвертої черги вимог кредиторів, оскільки в рішенні ліквідаційної комісії від 17.03.2016 №57 лк відсутні такі відомості.

Також угода від 01.01.2016р. про заміну сторони в зобов'язанні відповідачем не оспорювалась, таким чином право та обов'язки, які існували у третьої особи, перейшли до відповідача за даним договором.

ПАТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії не погоджується з УПО Донецької області, оскільки заміна сторони у зобов'язанні відбувалась не внаслідок правонаступництва, а внаслідок досягнення всіма сторонами згоди, щодо такої заміни, про що свідчить підписана угода від 01.01.2016 року.

На адресу суду надійшов відзив від третьої особи Управління Державної служби охорони ГУМВС України в Донецькій області, в якому зазначено про те, що рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018 року по справі 905/507/18 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також через невідповідність викладених в рішенні висновків фактичним обставинам справи (т.2 а.с. 57-61).

Третя особа зазначає, що неоплаченими лишилися послуги, отриманні Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області за договором №16/404 від 01.02.2013р. з квітня 2015 по січень 2016 включно, проте позивач звертався до ліквідаційної комісії УДСО ГУМВС України в Донецькій області, як до фактичного отримувача телекомунікаційних послуг, в період заявлений до стягнення, та відповідно кредиторські вимоги були задоволенні в порядку, визначеному ч. 4 ст. 112 ЦК України, отже погашення існуючої заборгованості відбувалось у відповідності до законодавства.

Указом Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №295/2018 переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлень голів новоутворених судів про початок роботи новоутворених судів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" № 185 (6940) від 03.10.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2018 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.2018 року, справу №905/507/18 прийнято до провадження та призначено на 14.11.2018 року о 09:15 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2018 року, справу №905/507/18 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, ухвалено провести судове засідання 14.11.2018 року о 09:15 в режимі відеоконференції, та доручено її проведення Донецькому апеляційному суду, м. Маріуполь.

За результатами протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями у зв'язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Зубченко І.В. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу та просив суд рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені а апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористалась.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, суд встановив.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є юридичною особою (ідентифікаційний код 21560766), що підтверджується випискою з ЄДР, здійснює свою діяльність на підставі Статуту (т.1 а.с.42, 44-46).

ПАТ «Укртелеком» здійснюючи свою діяльність у сфері телекомунікації, надає телекомунікаційні послуги.

Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком» є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», що підтверджено Випискою з ЄДР та Положенням про Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (т.1 а.с.43,47-48).

Відповідач, Управління поліції охорони в Донецькій області є правонаступником Управління Державної служби охорони в Донецькій області, та відповідно є юридичною особою (), що підтверджено випискою з ЄДР та Положенням про Управління поліції охорони в Донецькій області (т.1 а.с.62-71).

Управління поліції охорони в Донецькій області утворене відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», наказом голови Національної поліції України від 06.11.2015р. №48 «Про затвердження Положення про Управління поліції охорони в Донецькій області».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області () є юридичною особою, що перебуває в стадії припинення, відповідно до відомостей з ЄДР (т.1 а.с. 105-106).

01.02.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (Укртелеком) та Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (Абонент) укладено договір №16/404дог про надання телекомунікаційних послуг. (т. 1 а.с. 11-17).

Відповідно до пункту 1.1 договору Укртелеком відповідно до умов договору зобов'язується надавати абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги згідно з переліком та в обсягах, замовлених абонентом (послуги), а абонент зобов'язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов договору.

Згідно із пунктом 3.1.1 договору Укртелеком зобов'язаний надавати замовлені абонентом послуги цілодобово відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р. (Правила), та інших нормативно-правових актів і нормативних документів у сфері телекомунікацій України. У разі зміни законодавства в сфері телекомунікацій щодо порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг сторони зобов'язуються з моменту набрання чинності новим актом законодавства дотримуватися його положень. У такому випадку договір застосовується лише в частині, яка не суперечить чинному законодавству.

Згідно пункту 3.1.6. Укртелеком обов'язаний забезпечувати правильність застосування тарифів.

Відповідно до пункту 3.3.3 абонент має право на своєчасне та якісне надання замовлених послуг.

Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати отримані послуги в повному обсязі (п.3.4.2 договору).

Розділом 4 сторони погодили порядок розрахунків за надані телекомунікаційні послуги.

Надання послуг за договором є платним. Система розрахунків, що застосовується Укртелекомом: з надсиланням рахунків. Порядок оплати наданих послуг: попередня оплата. Розрахунковий період становить один календарний місяць. Рахунок за отримані послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати), та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати. У разі неотримання рахунка до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій (без надсилання рахунків) абонент повинен звернутися до служби розрахунків Укртелекому для отримання інформації про належну до сплати суму (п.4.1, п.4.3, п.4.5, п.4.11, п.4.15 договору).

У разі застосування попередньої (авансової) оплати Абонент зобов'язаний до 20 числа поточного місяця здійснити оплату послуг у розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді. Укртелеком проводить перерахунок суми до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, виходячи з фактично наданих послуг у розрахунковому періоді. Залишок авансу переноситься на наступний розрахунковий період (п.4.16 договору).

При здійсненні оплати послуг Абонент вказує призначення платежу (п.4.18 договору).

Договір набуває чинності з дня його підписання Укртелекомом та Абонентом і діє протягом одного року. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не повідомила письмово про його припинення договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний рік (п.7.1, п.7.2 договору).

У додатку №1 до договору сторонами визначено перелік послуг, які надаються Абоненту залежно від обраної категорії АВН, перелік платних додаткових послуг, що надаються Абоненту, перелік інших платних послуг.

У додатку №2 до договору сторонами узгоджено тарифи, встановлені Укртелекомом на послуги, замовлені Абонентом станом на 01.02.2013р.

Даний договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін у відповідності до законодавства.

01.01.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (сторона 1), Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (сторона 2) та Управлінням поліції охорони в Донецькій області (сторона 3) підписано угоду про заміну сторони (т.1 а.с. 20).

За змістом даної угоди сторона 2 передає, а сторона 3 набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов'язань за договором №16 від 01.02.2013р. та визнається стороною по договору замість сторони 2 (п.1 угоди).

Сторона 1 надає свою згоду на заміну сторони у договорі (п.2 угоди).

За змістом п.6 угоди остання набуває чинності з дати підписання і діє протягом усього періоду чинності договору №16/404дог від 01.02.2013р. На підставі ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникла з березня 2015р. включно.

Вказана угода підписала сторонами та скріплена печатками сторін.

Позивач листом б/н від 01.02.2018р. звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг за період з березня 2015 року по січень 2016 року в сумі 15 885, 66 грн. у строк до 01.03.2018 року погасити заборгованість (т. 1 а.с.35-36).

Факт направлення претензії на адресу відповідача підтверджується описом вкладення до цінного листа та квитанцією Укрпошти від 02.02.2018р. (т.1 а.с.37).

Розглянувши вказану претензію, Управління поліції охорони в Донецькій області зазначає про рішення ліквідаційної комісії, яке прийнято після звернення ПАТ «Укртелеком» із заявою про включення кредиторських вимог, які стосуються суми заборгованості за вказаним договором, та відповідно підстав у УПО в Донецькій області на відшкодування суми заборгованості немає (т. 1 а.с. 38).

В підтвердження факту надання телекомунікаційних послуг, позивач посилається на п.4.15 укладеного між сторонами договору №16/404дог від 01.02.2013 року, яким встановлено,що рахунок за отримані послуги оплачується абонентом не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду, та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої оплати, відповідно ПАТ «Укртелеком» щомісячно виставлялись рахунки, для оплати вартості наданих послуг, які не сплачені, внаслідок цього виникла заборгованість з березня 2015 по січень 2016 року в розмірі 15 885, 66 грн.

Враховуючи наведене, як вважає позивач, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 15 886, 14 грн., а відтак є підстави для нарахування 3% річних в розмірі 970, 33 грн, інфляційних втрат в розмірі 4790, 52 грн.

Згідно з ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч.2 ст.236 ГПК України).

Обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, оскільки оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального права та прийнято з дотриманням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з березня 2015р. по січень 2016р.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України "Про телекомунікації" №1280-IV від 18.11.2003р., Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012р.

Приписи статті 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Суд апеляційної інстанції, надаючи правову оцінку договору, дійшов висновку, що укладений договір за змістом спірних правовідносин та своєю правовою природою є договором про надання послуг, а тому спірні правовідносини регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

В силу положень статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.625, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що з моменту проведення державної реєстрації 07.11.2015 року Управління поліції охорони в Донецькій області, останнє стало здатним набувати цивільні права та обов'язки, бути суб'єктом цивільних правовідносин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник посилається, зокрема, на наявну в матеріалах справи заяву до ліквідаційної комісії про визнання поточних кредиторських вимог, з якою ПАТ «Укртелеком» звертався для погашення заборгованості за надані послуги за договором 16/404дог від 01.02.2013р. та рішення ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Донецькій області №57 лк від 17.03.2016, відповідно до якого кредиторські вимоги будуть задоволені в порядку ч.4 ст. 112 ЦК України.

Також скаржник зазначає, що дію договору №16/404дог від 01.02.2013 не можна поширити на відносини між ПАТ «Укртелеком» та Управлінням поліції охорони в Донецькій області з березня 2015 року, оскільки в період з березня 2015 року по 07 листопада 2015 року управління не існувало.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до Угоди про заміну сторони від 01.01.2016 року, сторона-1 ПАТ «Укртелеком», сторона-2 Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області, сторона-3 Управління поліції охорони в Донецькій області, з метою достовірного врегулювання заміни сторони в договорі від 01.02.2013 №16, укладеного між стороною 1 та стороною 2, сторони домовились, що сторона 2 передає, а сторона 3 набуває усіх прав на приймає на себе виконання всіх зобов'язань за договором та визнається стороною договору замість сторони 2 (п.1 угоди).

Відповідно до п.6 вказано, що угода набуває чинності з дати підписання і діє протягом усього періоду чинності договору від 01.02.2013 року №16/404 дог. На підставі ч.3 ст. 631 ЦК України сторони домовилися, що умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли з березня 2015 року включно.

За своєю правовою природою дана угода є угодою по заміну боржника у зобов'язанні відповідно до вимог ст. 520 ЦК України.

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (частина 1 ст. 520 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача та третьої особи щодо визнання недійною зазначеної угоди, а відтак вона є дійсною, отже доводи відповідача не приймаються до уваги у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В якості доказів сплати позивачу грошових коштів в сумі 27439,95 грн. за договором №16/404дог від 01.02.2013р. третьою особою до матеріалів справи надано копії платіжних доручень: №7359 від 25.03.2014р. на суму 1583,64 грн. за рахунком №37-16.1.2014г від 31.1.2014р. за послуги зв'язку; №7360 від 25.03.2014р. на суму 7,72 грн. за рахунком №37-16.1.2014г від 31.1.2014р. за послуги зв'язку - пеня; №10146 від 18.04.2014р. на суму 1496,38 грн. за рахунком №37-16.2.2014г від 28.02.2014р. за послуги зв'язку; №10147 від 18.04.2014р. на суму 10,02 грн. за рахунком №37-16.2.2014г від 28.02.2014р. за послуги зв'язку - пеня; №4694 від 03.03.2014р. на суму 84,00 грн. за рахунком №37-16 від 19.02.2014р. за послуги зв'язку; №12787 від 16.05.2014р. на суму 1682,15 грн. за рахунком №37-16.3.2014г від 31.03.2014р. за послуги зв'язку; №12788 від 16.05.2014р. на суму 13,59 грн. за рахунком №37-16.3.2014г від 31.03.2014р. за послуги зв'язку - пеня; №12789 від 16.05.2014р. на суму 84,00 грн. за рахунком №37-16 від 17.03.2014р. за послуги зв'язку; №12790 від 16.05.2014р. на суму 84,00 грн. за рахунком №37-16 від 16.04.2014р. за послуги зв'язку; №15430 від 16.05.2014р. на суму 1598,41 грн. за рахунком №37-16.4.2014г від 30.04.2014р. за послуги зв'язку; №15431 від 16.05.2014р. на суму 9,75 грн. за рахунком №37-16.4.2014г від 30.04.2014р. за послуги зв'язку - пеня; №20702 від 30.09.2014р. на суму 1614,60 грн. за рахунком №37-16.5.2014г від 31.05.2014р. за послуги зв'язку; №20703 від 30.09.2014р. на суму 11,19 грн. за рахунком №37-16.05.2014г від 31.05.2014р. за послуги зв'язку - пеня; №22020 від 28.10.2014р. на суму 1702,55 грн. за рахунком №000163.6.2014г від 30.06.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №22021 від 28.10.2014р. на суму 10,23 грн. за рахунком №000163.6.2014г від 30.06.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №22022 від 28.10.2014р. на суму 1908,07 грн. за рахунком №000163.7.2014г від 31.07.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №22023 від 28.10.2014р. на суму 21,53 грн. за рахунком №000163.7.2014г від 31.07.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №23043 від 21.11.2014р. на суму 1908,07 грн. за рахунком №000163.8.2014г від 31.08.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №23044 від 21.11.2014р. на суму 42,53 грн. за рахунком №000163.8.2014г від 31.08.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №23272 від 27.11.2014р. на суму 1916,95 грн. за рахунком №000163.9.2014г від 30.09.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №23273 від 27.11.2014р. на суму 60,32 грн. за рахунком №000163.9.2014г від 30.09.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №23274 від 27.11.2014р. на суму 1965,13 грн. за рахунком №000163.10.2014г від 31.10.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №23275 від 27.11.2014р. на суму 62,93 грн. за рахунком №000163.10.2014г від 31.10.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №337 від 21.01.2015р. на суму 1894,20 грн. за рахунком №000163.11.2014г від 30.11.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №338 від 21.01.2015р. на суму 39,68 грн. за рахунком №000163.11.2014г від 30.11.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №3227 від 31.01.2015р. на суму 1838,66 грн. за рахунком №000163.12.2014г від 31.12.2014р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №3228 від 31.01.2015р. на суму 7,99 грн. за рахунком №000163.12.2014г від 31.12.2014р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №6695 від 30.06.2015р. на суму 1844,78 грн. за рахунком №000163.1.2015г від 31.01.2015р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №6696 від 30.06.2015р. на суму 23,05 грн. за рахунком №000163.1.2015г від 31.01.2015р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16; №7997 від 31.07.2015р. на суму 1936,79 грн. за рахунком №000163.2.2015г від 28.02.2015р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №7998 від 31.07.2015р. на суму 34,44 грн. за рахунком №000163.2.2015г від 28.02.2015р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16$№9214 від 01.09.2015р. на суму 1833,65 грн. за рахунком №000163.3.2015г від 31.03.2015р. за послуги зв'язку згідно дог.№16; №9215 від 01.09.2015р. на суму 108,95 грн. за рахунком №000163.3.2015г від 31.03.2015р. за послуги зв'язку - пеня згідно дог.№16. (т.1 а.с. 143-159).

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги копії платіжних доручень №7359 від 25.03.2014р., №7360 від 25.03.2014р., №10146 від 18.04.2014р., №10147 від 18.04.2014р., №4694 від 03.03.2014р., №12787 від 16.05.2014р., №12788 від 16.05.2014р., №12789 від 16.05.2014р., №12790 від 16.05.2014р., №15430 від 16.05.2014р., №15431 від 16.05.2014р., №20702 від 30.09.2014р., №20703 від 30.09.2014р., №22020 від 28.10.2014р., №22021 від 28.10.2014р., №22022 від 28.10.2014р., №22023 від 28.10.2014р., №23043 від 21.11.2014р., №23044 від 21.11.2014р., №23272 від 27.11.2014р., №23273 від 27.11.2014р., №23274 від 27.11.2014р., №23275 від 27.11.2014р., №337 від 21.01.2015р., №338 від 21.01.2015р., №3227 від 31.01.2015р., №3228 від 31.01.2015р., №6695 від 30.06.2015р., №6696 від 30.06.2015р., №7997 від 31.07.2015р., №7998 від 31.07.2015р. оскільки вказані докази сплати основного боргу по договору №16/404дог від 01.02.2013р., третьою особою сплачені послуги не в спірний період (з березня 2015р. по січень 2016р.), який є предметом розгляду справи №905/507/18.

Відповідно до п.1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р., її вимоги поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів, які здійснюють примусове списання коштів з рахунків цих учасників, та обов'язкові для виконання ними.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється, зокрема, за таким видом розрахункових документів як платіжне доручення.

За змістом п.1.30 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1.4 Інструкції платіжним дорученням є розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Копія платіжного доручення №9214 від 01.09.2015р. на суму 1833,65 грн. містить посилання третьою особою на користь позивача грошових коштів за березень 2015р. (тобто, за місяць, що входить до спірного періоду) на суму 1833,65 грн. Копія платіжного доручення №9215 від 01.09.2015р. судом першої інстанції правомірно не врахована, оскільки третьою особою сплачувалась на користь позивача пеня, а не основний борг (т. 1 а.с. 159).

З огляду на вищевикладене, судом першої вірно враховано повну сплату за березень 2015 року сплату в розмірі 1833, 65 грн., та, відповідно, загальна сума заборгованості за період з березня 2015 року по січень 2016 року становить 15 177, 51 грн., що підтверджено рахунками-актами за надані послуги у спірний період (т.1,а.с.24-34).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування господарським судом, з урахуванням часткової оплати суми основної заборгованості 3% річних у розмірі 927 грн. з 01.03.2016-14.03.2018 за інформаційно-пошуковою системою «Ліга:Закон», судом встановлено, що розрахунок є правильним та арифметично вірним.

Відповідно до п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Зробивши перерахунок інфляційних втрат за період з 01.03.2016-28.02.2018 за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга:Закон», суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що до стягнення підлягає сума у розмірі 4576,97 грн.

Апелянт стверджує про відсутність у нього зобов'язання зі сплати спірної заборгованості внаслідок визнання даного боргу ліквідаційною комісією третьої особи та їх включенням до четвертої черги вимог кредиторів.

Проте, зі змісту копії рішення ліквідаційної комісії від 17.03.2016р. № 57 л/к вбачається, що в ньому відсутні будь-які відомості щодо визнання кредиторських вимог позивача саме за договором № 16/404дог від 01.02.2013р. Інших доказів в підтвердження викладених обставин відповідачем чи третьою особою до матеріалів справи не надано, як і доказів сплати зазначеної заборгованості.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з цього приводу спростовуються вищенаведеним та відхиляються судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статями 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Донецькій області м. Маріуполь, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018 року у справі №905/507/18 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 31.07.2018 року у справі №905/507/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано протягом п'яти днів.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя В.І. Пушай

Суддя Л.Ф. Чернота