СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р. Справа № 917/611/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Трубникової Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача Бобровський С.С., адвокат, довіреність №10-75/1866 від 08.02.2018

від відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м. Кременчук, Полтавська область (вх. № 211 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.18 р. (повний текст підписано 30.07.2018 року у м.Полтаві) у справі № 917/611/18 суддя Ціленко В.А.

за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м.Полтава

до Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м. Кременчук, Полтавська область

про стягнення 875 186,12 грн.

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2018р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго», м.Полтава звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м.Кременчук, Полтавська область про стягнення вартості спожитої теплової енергії в сумі 839 790, 61 грн., пеню в розмірі 32 509, 50 грн., 3% річних у розмірі 2 886,01 грн. (а.с. 2-5).

Справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження згідно ухвали суду від 31.05.2018р. у справі №917/611/18 (а. с. 1-2).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. позовні вимоги задоволені повністю (а.с. 179-182).

Стягнуто з Національного авіаційного університету в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії 839 790,61 грн. вартість спожитої теплової енергії, 32509,50 грн. пені та 2 886,01 грн. 3% річних та 13 127,80 грн. судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджена наявність заборгованості відповідача за спожиту теплову енергію у розмірі 839 790,61 грн. Вимоги щодо стягнення з відповідача пені та 3% річних є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Суд також дійшов висновку про те, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання зобов'язання з посиланням на ч.2 ст. 218 ГК України та на ст. 617 ЦК України, відповідно до яких, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок непереборної сили, а відсутність коштів не є таким випадком.

Відповідач, Національний авіаційний університет, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м.Кременчук, Полтавська область звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018 року по справі №917/611/18 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 189-192).

Скаржник вважає зазначене рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Апелянт зазначає, що викладення в рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої винесено рішення, є порушенням норм процесуального права щодо рівності всіх учасників процесу перед законом і судом та посилається на ст. 237 ГПК України.

Скаржник посилається на те, що в суд першої інстанції були надані платіжні доручення, відповідно до яких сума основної заборгованості погашена в повному обсязі, проте вказані докази повної оплати судом до уваги прийняті не були.

Відповідачем були своєчасно надіслані відзив та заперечення проти відповіді на відзив до суду першої інстанції, проте в мотивувальній частині рішення на надані відповідачем документи доводи суду відсутні.

Національний авіаційний університет, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, зазначає, що Кременчуцький льотний коледж НАУ утримується за рахунок Державного бюджету України та фінансується безпосередньо Міністерством освіти і науки України, про що є лист №1/11-790 від 21.08.2018 року Міністерства освіти і науки України, відповідно до якого Міністерство є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою 220160 «Підготовка кадрів вищими навчальними закладами ІІІ і ІV рівнів акредитації для забезпечення діяльності їх без практики», та відповідно, коледж може виконувати будь-які договірні зобов'язання лише за умови затвердження головним розпорядником бюджетних коштів кошторису та здійснює фінансування на передбачені цілі.

Скаржник посилається на п.7 ст. 20, п.6. ст. 22, п.п. 3.4 ст. 48 Бюджетного кодексу України, в яких зазначається про порядок використання коштів, періоди затвердження кошторисів та розподіл бюджетних асигнувань.

Апелянт вказує, що незважаючи на фінансові труднощі, частково оплачував надані послуги за рахунок власних коштів, а після здійснення фінансування коледжу в межах бюджетних асигнувань погасив заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію в березні, квітні 2018 року повністю.

Відповідач не погоджується з нарахованими позивачем 3%, пенею та інфляційними втратами, оскільки останній в обґрунтування позовних вимог посилається лише на договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №101 від 03.11.2014 року, та не зазначає про договори на закупівлю теплової енергії в гарячій воді №101/8 від 24.01.2017 року та №101/8 від 05.02.2018 року, які щорічно укладаються між сторонами на виконання умов Закону України «Про публічні закупівлі», до того ж рахунки, виписані позивачем містять посилання на зазначені договори.

Скаржник в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на затвердження кошторису лише 30.05.2018 року, та відповідно, вважає, що строк виконання зобов'язань за договором наступив після вказаної дати, відповідно нарахування інфляційних, пені та 3 % річних є неправомірним.

Рахунки за спожиту теплову енергію не були отримані належною особою в розумінні ст.246 ЦК України, тому вважати дату отримання рахунків, яку вказує позивач, є неправомірним, з огляду на це, апелянт стверджує, що прострочення в оплаті рахунків відсутнє.

Щодо незалучення Міністерства освіти на науки України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача збоку суду є неправомірним, оскільки між Міністерством та відповідачем є матеріально-правові відносини, а також прийняте рішення суду може вплинути на права та обов'язки третьої особи.

На адресу Харківського апеляційного господарського суду 27.09.2018 року від позивача надійшов відзив №13-13-02/3496 від 17.09.2018 на апеляційну скаргу. Вказаний відзив судом апеляційної інстанції розглянуто, прийнято до уваги та долучено до матеріалів справи (а.с. 210-218).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018 року по справі №917/611/18 залишити без змін.

ПАТ «Полтаваобленерго» вважає, що в рішенні суду достовірно встановлено виконання в повному обсязі теплопостачальною організацією взятих на себе зобов'язаннь з виконання умов укладеного між сторонами договору та систематичне порушення відповідачем строків з оплати за надані послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками та документами про їх отримання.

Також позивач зазначає, що твердження апелянта про ненадання доказів на отримання виставлених рахунків відповідача не є дійсним, оскільки в матеріалах справи містяться реєстри про отримання рахунків та акти про обсяги спожитої (поставленої) споживачу енергії за спірний період.

Відмова позивача від погодження наданих апелянтом графіків погашення заборгованості мотивована тим, що це є правом теплопостачаючої організації, а не обов'язком.

Відмова суду в клопотанні відповідача про залучення Міністерства освіти та науки України в якості третьої особи, на думку позивача, є обґрунтованою, оскільки це не є доцільним, з огляду на те, що в аналогічних справах в 2016-2017рр. Міністерство участі в справах не приймало та розглядом справи не цікавилася.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2018р., склад колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду визначено наступним чином: головуючий суддя Пелипенко Н.М., Барбашова С.В., Істоміна О.А. (а.с. 186).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018р. по справі №917/611/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м. Кременчук, Полтавська область, розгляд якої призначено на 02.10.2018 року о 10:30 год. (а.с. 187-188).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2018р., склад колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду визначено наступним чином: головуючий суддя Гребенюк Н.В., Сіверін В.І., Істоміна О.А. (а.с. 220).

02.10.2018 року на адресу Харківського господарського суду надійшли пояснення від відповідача, в яких останній просить суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду від 26.07.2018р. по даній справі скасувати (а.с. 221).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.10.2018р. по справі №917/611/18 розгляд справи відкладено на 22.10.2018 року об 12:00 год. (а.с. 219-220).

Указом Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та Харківський апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Указом Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 переведено суддів Донецького апеляційного господарського суду та Харківського апеляційного господарського суду на роботу на посадах суддів Східного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлень голів новоутворених судів про початок роботи новоутворених судів.

Повідомлення про початок роботи Східного апеляційного господарського суду оприлюднено в газеті "Голос України" №185 (6940) від 03.10.2018 року.

Відповідно до ч.ч.5,7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2018р. по справі №917/611/18 прийнято зазначену справу до провадження та розгляд її призначено на 07.11.2018 о 09:30 год.

Апелянт у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Позивач у судове засідання з'явився, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити без змін рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р., а апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд справи здійснювався у режимі відеоконференції згідно ухвали суду від 01.11.2018р.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» є юридичною особою, (ідентифікаційний код 00131819), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (т.1,а.с.70).

Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, предметом діяльності товариства є виробництво, передача, розподілення електроенергії (основний), постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідач, Національний авіаційний університет, м. Київ є юридичною особою, (ідентифікаційний код 01132330), що підтверджується даними з сайту Міністерства юстиції України.

Кременчуцький льотний коледж є філією Національного авіаційного університету - державного вищого навчального закладу, (ідентифікаційний код 01132369), що підтверджується Положенням (а.с. 81-82).

Між Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» (за договором -теплопостачальна організація, далі - позивач) та Національним авіаційним університетом Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (за договором - споживач, далі - відповідач) (назва споживача з урахуванням п.1.1. додаткової угоди №1 від 02.11.2017), було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 101 від 03.11.2014 р. (а.с.13-17).

Теплопостачальна організація зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги за постачання теплової енергії в гарячій воді, споживач зобов'язується вчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього ( п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 тарифи на послуги з теплопостачання відповідно затверджуються у встановленому порядку відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» №2633-IV від 02.06.2005р. та діючого законодавства України.

Відповідно до п.2.1.2 договору теплопостачальна організація зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби згідно з Додатком №1 «Перелік об'єктів споживача та характеристик об'єкта надання послуг з теплопостачання» та в обсягу згідно з Додатком №2 обсяги теплового навантаження та теплоспоживання.

Теплопостачальна організація зобов'язується розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру оплати за послуги в разі їх не надання або ненадання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників (п. 2.1.8 договору).

Згідно п. 2.2.1 споживач зобов'язується своєчасно укладати договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії і виконувати умови цього договору та нормативно-правових актів.

Пунктом 3.1.1 договору встановлено, теплопостачальна організація має право отримувати від споживача плату за поставлену теплову енергію та інші платежі обумовлені цим договором.

У випадку відсутності у платіжному документі споживача у реквізиті «призначення платежу» посилань на ДПЗ чи період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу необхідної для цього періоду, кошти, перераховані споживачем за теплову енергію теплопостачання організація має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості у споживача згідно даного договору, оформлену рахунками теплопостачальної організації, з найдавнішим терміном її виникнення (п.3.1.3 договору).

Відповідно до п. 3.2.2 споживач має право на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, порядку оплати, режим споживання теплової енергії.

Розділом 4 сторони погодили відповідальність сторін.

Теплопостачальна організація несе відповідальність у разі порушення зобов'язань, встановлених договором або законодавством; у разі неправильного застосування тарифів та недостовірності нарахувань за фактично відпущену теплову енергію споживачу (п.п. 4.1.4,4.1.5).

Споживач несе відповідальність згідно законодавства і цим договором, та відповідно до пункту 4.2.2 за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію шляхом оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Розділом 5 сторони погодили умови та порядок постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 5.1 теплова енергія в гарячій воді постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №2 до цього договору на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року.

Теплопостачання споживача може бути обмежено або припинено теплопостачальною організацією у випадку порушення умов чинного законодавства та даного договору в порядку, передбаченому умовами додатку №7 «Умови обмеження та припинення подачі теплової енергії» (п. 5.4.).

Відповідно до п.6.1 для розрахунків за спожиту теплову енергію системи теплоспоживання споживача повинні бути забезпечені необхідно приладами обліку теплової енергії. У разі їх відсутності, виходу з ладу несправності чи невідповідності нормативно-технічним вимогам - нарахування плати за спожиту теплову енергію споживачу проводиться розрахунковим шляхом згідно максимальних договірних навантажень, визначених Додатком №2 даного договору.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в Додатку №6 до даного договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п.6.3).

Згідно з п. 6.6. порядок розрахунків із споживачами теплової енергії викладено у додатку №4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію» до діючого договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду його умов. Договір може бути розірвано в інший термін за ініціативою будь-якою із сторін у порядку, визначеному чинним законодавством України (п.7.10 договору).

Даний договір скріплено печатками та підписано сторонами у встановленому законом порядку.

Додатком №1 до договору передбачений перелік об'єктів та характеристика надання послуг з теплопостачання (т.1, а.с.18).

Додатком № 2 до договору встановлено обсяги теплового навантаження та теплоспоживання (т.1, а.с.19).

Відповідно п.1 Додатку №4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію», сплату рахунків теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання). (а.с. 22).

Відповідно протоколу узгодження розбіжностей до договору №101 від 03.11.2014р., пункти 4.2.2, 6.8 та п. 3,6 додатку №4 залишились в редакції теплопостачальної організації (а.с.23).

Згідно з наказом ПАТ «Полтаваобленерго» №20 від 17.01.2017 року, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016р. № 2439 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», введено в дію тарифи для потреб бюджетних установ - 960,12 грн/Гкал (без ПДВ) (т.1, а.с. 52-57).

Предметом розгляду даного спору є стягнення заборгованості з оплати послуг за постачання теплової енергії за період з березень 2018 та квітень 2018 року в розмірі 839 790 грн. 61 коп., на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №101 від 30.11.2014р, а також нарахованих 3% річних в розмірі 2 886 грн. 01 коп. та пені в розмірі 32 509 грн. 50 коп. за період з січень 2018 по квітень 2018.

Заслухавши представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановлює наступне.

Укладений між сторонами договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 101 від 03.11.2014 р. за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч.1, 2 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Частинами 6, 7 ст.276 ГК України унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» (в реакції на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у сфері теплопостачання є встановлення тарифів на теплову енергію суб'єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що прострочення з оплати рахунків відсутнє, оскільки позивачем не доведено повноваження осіб, які отримували виставлені рахунки, тому вважати дати їх отримання є неправомірним.

Як вбачається зі змісту договору, сторони погодили, що відповідно до 6.7. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, або іншими формами розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України, відповідно до діючих тарифів, які затверджуються в установленому законом порядку. У разі зміни тарифів оплата споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами з часу їх введення без змін інших умов договору.

Відповідно Додатку №3 договору, сторонами погоджені тарифи, для опалення 727, 31 грн., для гарячого водопостачання 727,31 грн., для опалення 243, 94 грн (для гуртожитків) (т.1, а.с. 20-21).

Відповідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2439 від 29.12.2016 року, встановлено тарифи на теплову енергію для ПАТ «Полтаваобленерго» для потреб бюджетних установ - 960,12 грн./Гкал ( без ПДВ) (т.1, а.с.52-57).

Сторони при укладанні договору на теплопостачання керуються затвердженими тарифами для виставлення рахунків на оплату послуг з теплопостачання згідно діючого законодавства (п.1.2 договору).

В матеріалах справи містяться виставлені позивачем наступні рахунки, акти звірки взаємних розрахунків та акти виконаних робіт, разом із доказами направлення на адресу відповідача:

06.11.2017р. направлено рахунок №101 від 31.10.2017р. на суму 266 888,93 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за жовтень 2017 року;

07.12.2017р. направлено рахунок №101 від 30.11.2017р. на суму 888 568,38 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за листопад 2017 року;

05.01.2018р. направлено рахунок №101 від 31.12.2017р. на суму 597 745,76 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за грудень 2017 року;

06.02.2018р. направлено рахунок №101 від 31.01.2018р. на суму 794 038,21 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за січень 2018 року;

05.03.2018р. направлено рахунок №101 від 28.02.2018р. на суму 1 572 861,06 грн та акт про обсяги спожитої теплової енергії за лютий 2018 року;

10.04.2018р. направлено рахунок №101 від 31.03.2018р. на суму 890 217,67 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за березень 2018 року.

07.05.2018р. направлено рахунок №101 від 30.04.2018р. на суму 839 790,61 грн. та акт про обсяги спожитої теплової енергії за квітень 2018 року (а.с. 28-51).

Вказані рахунки та акти отримані представником відповідача ОСОБА_2, відповідно до реєстрів про отримання рахунків.

В матеріалах справи міститься наказ Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, відповідно до якого, відповідальною особою за технічний стан теплових мереж є майстер з ремонту сантехсистем та експлуатації ОСОБА_2 (т.1, а.с. 133).

Також в матеріалах справи міститься заява 07.12.2017 №01/23-123 Начальника КЛК НАУ ОСОБА_3, відповідно до якої зазначено, що рахунки та акти про обсяги спожитої теплової енергії не направляти поштою, а вручати представникам Кременчуцького льотного коледжу НАУ ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.1, а.с. 144).

Тому посилання апелянта, що виставлені рахунки на оплату за спожиту теплову енергію отримувались неповноважною особою є такими, що не відповідають дійсності та спростовані матеріалами справи.

Посилання Кременчуцького льотного коледжу НАУ на відсутність бюджетних коштів, як на підставу правомірності невиконання грошового зобов'язання, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними з наступного.

Постановою Верховного Суду України від 15.02.2012 по справі №3-28гс12 вказано, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків, оскільки на підставі ч.2 ст. 617 ЦК України та ч.2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Твердження відповідача про посилання позивача лише на договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №101 від 03.11.2014 року та ігнорування договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №101/8 від 24.01.2017 та №101/8 від 05.02.2018 року, є такими що спростовуються наступним. (а.с. 92-100).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем підставою позову визначено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №101 від 03.11.2014 року (а.с. 13-17).

Зі змісту наданих відповідачем договорів про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №101/8 від 24.01.2017 та №101/8 від 05.02.2018 року, їх умови визначають загальні положення поставки теплової енергії, обсяги постачання теплової енергії на період їх дії, ціну договору, строк поставки, загальні умови оплати та відповідальності, загальний перелік прав та обов'язків. При цьому, у розділі ХІ "Інші умови договору" (п.11.2) сторони узгодили, що умови постачання теплової енергії, не передбачені цими договорами, регулюються між сторонами чинним законодавством, Правилами користування тепловою енергією та договором на постачання теплової енергії в гарячій воді № 101 від 03.11.2014р. з усіма додатками до нього (п.11.2 договору №101/8 від 24.01.2017р., п.4.4 Договору № 101/8 від 05.02.2018р. (т.1, а.с.94, а.с.97).

Оскільки саме умовами договору № 101 від 03.11.2014р. про постачання теплової енергії в гарячій воді визначається порядок розрахунків за спожиту теплову енергію (Додаток № 4), а також розмір відповідальності сторін (п. 6 Додатку № 4), суд апеляційної інстанції відхиляє заперечення відповідача щодо ігнорування вказаних договорів.

З огляду на наведене вимоги позивача оцінюються, виходячи з умов Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 101 від 03.11.2014р.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на повну сплату заборгованості в розмірі 839 790,61 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи, та судом першої інстанції вказані докази не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.

В матеріалах справи міститься лист №012356 від 07.05.2018, в якому відповідач визнає борг підприємства, проте через ненадходження кошторису змоги сплатити заборгованість вчасно в коледжу відсутня (т.1, а. с. 156).

В матеріалах справи містяться платіжні доручення:

№40 від 04.06.2018 року на суму 3 478, 42 грн. ( в призначенні платежу за теплову енергію 03.18, дог. № 101/8 від 28.02.18р.);

-№192 від 04.06.2018 року на суму 590 000,00 грн. (в призначенні платежу за теплову енергію 03.18р. дог. № 101/8 від 28.02.18р);

-№208 від 23.06.2018 року, на суму 245 000,00 грн.(в призначенні платежу за теплову енергію 04.18р., дог. № 101/8 від 05.02.18р.)

- №50 від 23.06.2018 року на суму 1 312,19 грн. ( в призначенні платежу за теплову енергію 04.18р. за дог. №101/8 від 05.02.18р.), всього на суму 839 760, 61 грн. (а.с. 101-102, 154-155).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що докази сплати заборгованості були надані відповідачем до відзиву та до заперечень проти відповіді на відзив , проте судом першої інстанції досліджені не були.

Дані платежі були здійснені в період розгляду справи, що є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції було погашено основну заборгованість, суд апеляційної інстанції вважає, що в цій частині провадження слід закрити.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що відхиляючи будь-які докази чи спростовуючи подані стороною докази, в решті не приймаючи до уваги подані стороною докази, суд повинен в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято судом до уваги. Викладення в рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог ст.7 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників справи перед законом і судом.

Відмову суду у задоволенні клопотання відповідача про залучення Міністерства освіти та науки України в якості третьої особи, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою оскільки, Міністерство не є стороною договору, та відповідачем не обґрунтовано, як саме прийняте рішення вплине на права та обов'язки Міністерства.

Апелянт також не згоден з нарахованими позивачем 3% річних, пенею та інфляційними втратами, проте позовними вимогами є стягнення основної заборгованості, пені та 3% річних, інфляційні втрати заявлено позивачем не було.

За приписами ст.625 ЦК України прострочення відповідачем грошового зобов'язання тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем також заявлено до стягнення 3% річних за період з 14.02.2018 по 21.05.2018 у сумі 2 886,01 грн.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних за допомогою інформаційно-пошукової системи «ЛІГА:ЗАКОН», суд апеляційної інстанції погоджується з наданим позивачем розрахунком, що розрахунок зроблено вірно.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Апеляційний господарський суд за допомогою інформаційно-пошукової системи «ЛІГА:ЗАКОН» перевірив розрахунки зроблені позивачем та встановив, що вони є арифметично вірними.

Відповідно сума пені до стягнення становить 32 509,50 грн. за період з 14.02.2018р. по 21.05.2018р.

Таким чином, доводи апелянта про необґрунтованість нарахування 3% річних та пені є такими, що не відповідають закону та фактичним обставинам справи. А розрахунок цих складових відповідає вимогам абз.6 п.1 Порядку розрахунків за спожиту теплову енергію (Додаток № 4 до Договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 03.11.2014р. № 101) (т.1, а.с.22).

Суд апеляційної інстанції вважає звернути увагу на наступне.

Дана справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження згідно ухвали суду від 31.05.2018р. у справі №917/611/18 без виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами (т.1, а.с.2-3).

Відповідно до п.1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначено для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадження (ч.3 ст. 12 ГПК України).

Згідно ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків; 6) кількість сторін та інших учасників справи;7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ціна позову в даній справі значно перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200 грн.) та складає 875 186,12 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що дана справа повинна була розглянута у загальному позовному провадженні через складність та інші обставини вирішення даного спору.

Відповідно до п.7 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. у справі №917/611/18 повинно бути скасовано з підстав зазначених вище.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями п.2, ч.1 ст. 231, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м.Кременчук, Полтавська область на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. у справі №917/611/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. у справі №917/611/18 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Закрити провадження у справі №917/611/18 щодо суми заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 839 790,61 грн .за відсутністю предмету спору.

Стягнути з Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м. Кременчук, Полтавська область на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м.Полтава суму пені в розмірі 32 509, 50 грн., суму 3 % річних в розмірі 2 886, 01 грн. та сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 530 грн. 93 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м.Полтава на користь Національного авіаційного університету, м. Київ в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, м. Кременчук, Полтавська область сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 796 грн. 40 коп.

Господарського суду Полтавської області видати накази відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови буде складено та підписано протягом п'яти днів.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота