ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" листопада 2018 р. Справа№ 925/1874/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

На постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016

по справі № 925/1874/13 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ініціюючого кредитора Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до боржника - Приватного підприємства "Бізнес Гранд"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 ухвалою Господарського суду Черкаської області було порушено провадження у справі № 925/1874/13 про банкрутство Приватного підприємства "Бізнес-Гранд", введено процедуру процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гусака Ю.М., про що в газеті "Голос України" № 248 від 27.12.2013.

Головою комітету кредиторів боржника, публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", подано клопотання від 26.09.2016 б/н про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусака Ю.М. і припинення його повноваження як розпорядника майна боржника.

Розпорядником майна боржника, арбітражним керуючим Гусак Ю.М. подано суду звіт про здійснені у процедурі розпорядження майном заходи.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 визнано Приватне підприємство "Бізнес-Гранд" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедури.

Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусака Юрія Миколайовича, у зв'язку з чим припинено його повноваження як розпорядника майна боржника.

Ліквідатору банкрута:

Вжити заходів до виявлення і прийняття документації та майна банкрута, і не пізніше як через два місяці з дня прийняття цієї постанови направити суду інформацію про виконану роботу, зокрема, акт інвентаризації майна банкрута, баланс банкрута як цілісного майнового комплексу, реквізити залишеного основного рахунку у банку. Кожні три місяці з дня винесення постанови подавати суду відомості у формі таблиць з даними: а) про реалізацію майна (особу організатора аукціону, вартість оцінки майна, хронологічний перелік вчинених дій) при проведенні аукціонів, суми продажу, найменування покупців, дати передачі майна і надходження коштів); б) про використання коштів по чергам виплати (отримувач, підстава здійснення платежу, сума, дата і номер платіжного документа). Не пізніше 20-го дня 12 місяця з дня винесення цієї постанови подати суду повний звіт про проведення ліквідаційної процедури (із зазначенням вчинених дій, установлених фактів, доказів на їх підтвердження, аналізу руху активів/коштів, майна тощо/та висновків на предмет законності руху активів і можливості їх повернення боржнику), звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат (з розрахунками, доказами і їх переліком), ліквідаційний баланс. Печатку здати для знищення після затвердження звітів судом. З'являтися у судові засідання (у які його викликано чи визнано явку обов'язковою) особисто.

Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута. Посадовим особам банкрута, протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора, передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору.

Зобов'язано учасників провадження у справі про банкрутство боржника, які будуть обрані головою зборів кредиторів та/або головою комітету кредиторів, направляти до господарського суду для приєднання до матеріалів справи копії протоколів таких зборів, на яких вирішені питання про обрання і зміну складу комітету кредиторів та/або голови комітету кредиторів.

Скасовано заборони на майно боржника накладені ухвалою суду від 12.12.2013.

30.10.2018 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою на вищезазначену постанову від 24.11.2016 звернувся ОСОБА_2. Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наступних підстав.

15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією Господарського процесуального кодексу України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України (в редакції після 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів даної справи, апеляційну скаргу подано ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1874/13, яка постановлена судом 24.11.2016, а повний текст складено - 28.11.2016. Відтак дану апеляційну скаргу подано скаржником з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду на 22 місяці від дати складання повного тексту даного судового рішення.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Принцип рівності сторони у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в тих умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно другої сторони чи в суттєво менш сприйнятливе становище в порівнянні з опонентом.

На стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду та відкриття апеляційного провадження суд має бути впевненим в тому, що зазначені засади не були порушені заявником.

В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що постанова Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 йому не була надіслана, і про її існування скаржнику стало відомо 10.10.2018 ОСОБА_2 із Єдиного державного реєстру судових рішень де він ознайомився із змістом постанови Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, викладені в заяві про поновлення строку на подання апеляційної скарги, не є поважними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.02.2017 у справі № 925/1874/13 здійснено заміну первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" на процесуального правонаступника, ОСОБА_2 у грошовій вимозі шостої черги до боржника на суму 1014662, 16 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 про розгляд справи та її стадію було відомо починаючи із лютого 2017, а не жовтня 2018 як зазначає скаржник.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 мало бути відомо про ухвалення оскаржуваного ним судового рішення, а отже викладені скаржником обставини та підстави поновлення строку апеляційного оскарження, враховуючи вищевикладене, є необґрунтованими, свідчать про неповажність пропуску строку, а тому є такими, що не перешкоджали ОСОБА_2 оскаржити постанову Господарського суду Черкаської області у справі від 24.11.2017 у справі № 925/1874/13 протягом встановленого у законі строку.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, задоволенню не підлягає.

За змістом положень статті 91 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку. Чинне процесуальне законодавство не допускає довільного, необмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок.

У відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

При цьому, відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (певності), який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII) та принцип res judicata, тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, пункти 37-38 Рішення у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010 року).

У п. 41 Рішення від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Скаржник в апеляційній скарзі не навів жодних інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулось порушення ним процесуальних строків оскарження ухвали суду у даній справі на 22 місяці.

Виходячи з наведеного, викладені скаржником обставини в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку, не можуть об'єктивно свідчити про неможливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою та залежали виключно від волевиявлення заявника.

Враховуючи вказане, в задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведених у ньому підстав слід відмовити.

За вимогами частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд користуючись наданим правом залишає апеляційну скаргу без руху та надає скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Крім того, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до статті 258 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені: 1) найменування суду, до якого подається скарга; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) рішення або ухвала, що оскаржується; 5) у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 7) клопотання особи, яка подала скаргу; 8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується; 9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. До апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника; юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Встановивши недоліки апеляційної скарги ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без руху.

Проте, заявник має право навести інші підстави для поновлення пропущеного строку та усунути вищезазначені недоліки.

Керуючись статтями 174, 234, пунктом 6 частини 2 та пунктами 2, 3 частини 3 статті 258, статтями 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Черкаської області від 24.11.2016 у справі № 925/1874/13 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом наведення інших поважних та об'єктивних підстав, через які відбулося порушення ним процесуальних строків оскарження постанови суду у даній справі.

3. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, та не поданні в зазначений строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, або вказані нею підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Північного апеляційного господарського суду та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко