ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

"20" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/2548/18

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом публічного акціонерного товариства «Демітекс» (36007, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1, код 14299824) в особі ліквідатора Дуленко Андрія Григоровича,

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелт Інвест Сервіс» (07415, Київська область, Броварський район, с. Зазим'є, вул. Радгоспна, буд. 6, код 38250231)

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Калинова» (04080, м. Київ, Оболонський район, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, код 32987885)

про вилучення із чужого незаконного володіння рухомого майна

ВСТАНОВИВ:

позивач - публічне акціонерне товариство «Демітекс» в особі ліквідатора Дуленко Андрія Григоровича, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 06.11.2018 № 01-01-01/06-11/94-022 до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелт Інвест Сервіс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Калинова», в якому просить суд:

- вилучити у ТОВ «Ріелт Інвест Сервіс» та ТОВ «Калинова», із чужого незаконного володіння товарно-матеріальні цінності, що належать ПАТ «Демітекс» на праві власності та включені до складу лоту № 22.В, також є майном предмету забезпечення АТ «Укрексімбанк» та перебуває у будівлі літ «В-3» за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1, яке знаходиться у власності ТОВ «Ріелт Інвест Сервіс», загальною вартістю 17 232,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою господарського суду Полтавської області від 07.11.2011 у справі № 911/50/13, ПАТ «Демітекс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. На виконання вимог Закону України про банкрутство, ліквідатором проведено первину інвентаризацію майна банкрута, сформовано ліквідаційну масу та проводиться реалізація майна окремими частинами, шляхом проведення електронних торгів. До складу ліквідаційної маси включено об'єкти рухомого майна, які на праві власності належать ПАТ «Демітекс», які включені до складу лоту № 22.В.

Об'єкти рухомого майна перебували у приміщеннях (м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1), що належали ПАТ «Демітекс» на праві власності, яке в подальшому за результатами проведення електронних торгів, перейшло до ТОВ «Ріелт Інвест Сервіс».

Позивач звертався із вимогою до ТОВ «Ріелт Інвест Сервіс» про повернення рухомого майна, яке включене до складу лоту № 22.В, проте відповідачем 1 майно не повернуто, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 9 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також беручи до уваги те, що до повноважень ліквідатора банкрута відноситься обов'язок вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб

Концентрація спорів про витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 20, ч. 9 ст. 30 ГПК України.

Така ж позиція викладена зокрема у постановах Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14.

Отже, оскільки даний спір стосується витребування майна банкрута під час провадження у справі про банкрутство поза межами її процедур, а вимоги ПАТ «Демітекс» у вказаному спорі безпосередньо направлені на реалізацію визначених Законом про банкрутство повноважень ліквідатора, суд дійшов висновку, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатись в межах справи про банкрутство ПАТ «Демітекс», з урахуванням матеріалів та обставин справи № 911/50/13, з метою реалізації принципу судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства за для більш ефективного захисту прав та законних інтересів кредиторів.

Таким чином, зазначений позов територіально не підсудний господарському суду Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Беручи наведене вище до уваги та керуючись статтями 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву від 06.11.2018 № 01-01-01/06-11/94-022 публічного акціонерного товариства «Демітекс», разом з доданими до неї матеріалами (всього на 93 аркушах, в тому числі оригінали: платіжного доручення від 0611.2018 № 45, опису вкладення (на ім'я господарського суду) від 14.11.2018 та поштового конверту, в якому надійшли матеріали позовної заяви), передати на розгляд господарського суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1).

2. Дану ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з моменту її складення.

Суддя О.В. Конюх