ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні відводу

"19" листопада 2018 р. Справа№ 50/790-43/173

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Власова Ю.Л.

Пантелієнка В.О.

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК Планета-Міст" та Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід суддів Остапенка О.М., Сотнікова С.В. подане при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року

у справі № 50/790-43/173 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс"

до Закритого акціонерного товариства "Планета-Буд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" надійшли заяви від 01.11.2018 року про відвід суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. від розгляду справи № 50/790-43/173, які мотивовані наступним:

- звіти про авторозподіл судової справи свідчать про неможливість подальшого слухання справи суддями Остапенком О.М. та Сотніковим С.В.

- початок слухання справи із значним запізненням, що носить систематичний характер;

- направлення копії ухвали від 25.10.2018 року до ЄДРСР 29.10.2018 року, що свідчить про намагання суду створити перешкоди у правах банку щодо обізнаності з ходом слухання справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2018 року визнано заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" від 01.11.2018 року в частині відводу судді Сотнікова С.В. від розгляду справи №50/790-43/173 залишено без розгляду; заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" від 01.11.2018 року в частині відводу судді Остапенка О.М. від розгляду справи №50/790-43/173 необґрунтованими. Матеріали справи № 50/790-43/173 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. (ч. 3ст. 39 ГПК України).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018 р., заяву ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" про відвід судді Остапенка О.М., передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Власова Ю.Л., Пантелієнка В.О.

Згідно пп. 7, п. 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судова колегія зазначає, що відповідні заяви в частині відводу судді Сотнікова С.В. залишаються судом без розгляду, оскільки вказаний суддя не входить до складу суду, визначеного протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2018 року.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді - Власов Ю.Л., Пантелієнко В.О. розглянувши заяву про відвід судді Остапенка О.М. дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 р. суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 66).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993 р., Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 р. у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII) (п.п. 104-107).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 р. зазначено: «стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (п. 50).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Із заяв ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" про відвід судді Остапенка О.М. вбачається, що підставою для відводу є те, що: судові засідання організовуються із суттєвими запізненнями, починаючи їх невчасно; направлення копій ухвал до ЄДРСР здійснюється не вчасно, що свідчить про намагання суду створити перешкоди у правах банку щодо обізнаності з ходом слухання справи; звіти про авторозподіл судової справи свідчать про неможливість подальшого слухання справи суддею Остапенком О.М.

Так, вказані заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Остапенка О.М. від розгляду справи №50/790-43/173 не містить обставин, які підтверджують сумнів у їх неупередженості або об'єктивності.

При цьому, доводи заявників про те, що звіти про авторозподіл судової справи унеможливлюють подальше слухання справи суддею Остапенком О.М., не можуть бути підставою для відводу судді Остапенка О.М. від участі у справі у розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що вказаний протокол сформовано у відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північному апеляційному господарському суді, чинних на момент відповідного автоматизованого розподілу.

Посилання заявників на початок слухання справи із значним запізненням від призначеного ухвалою часу, який носить систематичний характер, як на підставу для відводу судді, також не можуть бути підставою для відводу суддів Остапенка О.М. від участі у справі у розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів навмисного та необґрунтованого запізнення не надано.

Щодо доводів заявників на факт направлення копії ухвали від 25.10.2018 року до ЄДРСР 29.10.2018, то вказані обставини не свідчать про намагання суду створити перешкоди у правах банку щодо обізнаності з ходом слухання справи та не є підставою для відводу у розумінні ГПК України.

Розглянувши заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" про відвід судді Остапенка О.М., подану при розгляді апеляційної скарги ПАТ "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року по справі №50/790-43/173, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в його обґрунтування, в розумінні ст. ст.35, 36 ГПК України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" від 01.11.2018 року в частині відводу судді Сотнікова С.В. від розгляду справи №50/790-43/173 залишити без розгляду.

2. Відмовити в задоволенні заяви ТОВ "БМК Планета-Міст" та ПАТ "Сбербанк" про відвід судді Остапенка О.М., при розгляді апеляційної скарги ПАТ "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 року по справі №50/790-43/173.

3. Матеріали справи № 50/790-43/173 повернути для передачі визначеній протоколом від 06.11.2018 р. колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді - Отрюх Б.В., Доманська М.Л. у справі № 50/790-43/173.

Ухвала якою вирішується питання про відвід відповідно до ст. 39 та ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддями та з урахуванням положень ч. 3 ст. 287 ГПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Ю.Л. Власов

В.О. Пантелієнко