ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/156/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Вронська Г.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод",

на рішення Господарського суду Одеської області

(суддя - Рога Н.В.)

від 15.03.2018,

та постанову Одеського апеляційного господарського суду

(головуючий - Мишкіна М.А., судді - Будішевська Л.О., Таран С.В.)

від 05.06.2018,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод",

до публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго",

про скасування штрафних санкцій за перевищення договірної величини електропостачання в сумі 15 550,39 грн,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ТОВ "Молокозавод" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" про скасування нарахування 15 550,39 грн за перевищення договірної величини електроспоживання у листопаді 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Молокозавод" зверталось до відповідача з листом від 30.11.2016 з проханням не застосовувати штрафні санкції, оскільки позивачем з поважних причин був пропущений лише на один день строк подачі заяви на коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення протягом розрахункового періоду.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.03.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2018, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків, що ТОВ "Молокозавод" в порушення умов договору постачання електричної енергії № АР52 від 01.08.2007 та чинного законодавства, своєчасно не подало до ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" заяви щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Внаслідок допущеного у листопаді 2016 році перевищення договірних величин споживання електричної енергії, відповідач правомірно нарахував позивачу двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини на підставі ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

ТОВ "Молокозавод" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові акти і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Вказує, що чинна ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" не передбачає відповідальності за перевищення договірного обсягу електроспоживання, проте суд не звернув увагу на те, що у ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Позивач 30.11.2016 звертався до Арцизького РЕМ ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" з листом про коригування договірної величини споживання електричної енергії, проте працівники відповідача в особі Арцизького РЕМ такого листа не прийняли. Відповідач не зазнав жодних збитків, у зв'язку з перевищенням ліміту споживання позивачем електричної енергії у листопаді 2016 року, оскільки позивач фактично оплатив використану електричну енергію і станом на 30.11.2016 здійснив попередню оплату за електроенергію на суму 61676,05 грн.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає оскаржувані постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Зазначає, що ним правомірно нараховано споживачу двократну вартість спожитої електроенергії понад договірну величину, оскільки споживач не звернувся своєчасно з заявою про коригування договірної величини до закінчення розрахункового періоду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 01.08.2007 між ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (постачальник) та ТОВ "Молокозавод" (споживач) було укладено договір на постачання електричної енергії №АР52, відповідно до умов п. 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору споживач зобов'язується виконувати умови цього договору та дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки.

Споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору (п. 3.2.1 договору).

За умовами п. 4.2.2 договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

У розділі 5 договору встановлено порядок визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності.

У пунктах 5.1, 5.2 договору сторони узгодили, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розміри очікуваного споживання електричної енергії з помісячним розподілом (по формі додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу"). Узгоджені обсяги споживання електричної енергії оформлені додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" є договірними величинами споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 5.5 договору споживач має право протягом поточного розрахункового періоду, зазначеному у додатку "Порядок розрахунків" до цього договору, звернутись письмово до постачальника за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії та граничної величини електричної потужності. Датою надходження звернення є дата реєстрації письмового звернення у постачальника електричної енергії.

У абзаці 1 пункту 1 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору передбачено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії приймається період з 1 числа до останнього числа поточного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважаються прирівняними.

Згідно з пунктом 5.7 договору перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду, на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії.

Додатком № 1 до договору сторонами було визначено договірні величини споживання електричної енергії у розрізі місяців 2016 року, на підставі поданої позивачем заяви від 30.10.2015, відповідно до якої обсяг постачання електричної енергії споживачу, що постачатиметься у листопаді 2016 року складає 75 тис. кВт/год.

Умовами пункту 3 додатку № 1 до договору встановлено, що споживач має право протягом розрахункового періоду, але не пізніше ніж за день до зазначеного у додатку "Порядок розрахунків" до договору розрахункового дня, звернутися до постачальника електричної енергії з заявою на коригування договірної величини споживання електричної енергії. Датою надходження звернення є дата реєстрації письмового звернення споживача у постачальника електричної енергії.

Абзацом першим пункту 4 та пунктом 5 додатку № 1 до договору передбачено, що договірні величини споживання електричної енергії на кожен місяць, визначені цим додатком, можуть бути скориговані постачальником електричної енергії не вище максимально припустимого обсягу споживання електричної енергії при виконання споживачем наступних умов: надання постачальнику електричної енергії письмового звернення згідно з пунктом 3 цього додатку; виконання оплати обсягу електричної енергії на розрахунковий період з урахуванням обсягу коригування у відповідності до умов, визначених у додатку "Порядок розрахунків" до договору до дати звернення.

Відповідно до пункту 5 додатку № 1 до договору у випадку перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності споживач несе відповідальність згідно з частинами шостою та сьомою статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Господарськими судами встановлено, що ТОВ "Молокозавод" у листопаді 2016 року було спожито 82 394 кВт/год. електричної енергії, що підтверджується актом про обсяги споживання електроенергії від 30.11.2016 (а.с. 76, т. 1).

30.11.2016 ТОВ "Молокозавод" звернулось до відповідача з листом, в якому просив не застосовувати штрафні санкції за перевищення ліміту споживання електричної енергії в листопаді 2016 року. Зазначило, що весь обсяг спожитої в листопаді місяці 2016 року електроенергії було попередньо оплачено до 25.11.2016. У листі також зазначено, що заявка на коригування ліміту споживання не була подана своєчасно в зв'язку з тим, що працівник ТОВ "Молокозавод" відповідальний за електрогосподарство та на якого покладено обов'язки з подачі звітності до РЕМ, знаходився у відрядженні.

07.12.2016 ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" листом № 210/03-1165 повідомило ТОВ "Молокозавод" про перевищення договірної величини споживання електричної енергії у листопаді 2016 року. Вказало, що допущене перевищення договірних величин на 7 894 кВт/год., що є підставою для застосування до позивача відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику". Повідомлення отримане позивачем 08.12.2016.

30.12.2016 відповідач надав для оплати позивачу рахунок-фактуру № 52/1 за спожиту електроенергію, в якому зазначена вартість електроенергії, спожитої у листопаді 2016 році з перевищенням договірного споживання 15 550,39 грн. Позивач отримав рахунок 30.12.2016.

03.01.3017 ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" листом №101/19/03-27 повідомило ТОВ "Молокозавод", що штрафні санкції, а саме двократна вартість спожитої електричної енергії, що перевищила очікуваний обсяг споживання у листопаді 2016 року є правомірними та обґрунтованими, оскільки позивачем не було подано у встановлений у договорі строк заяву на коригування договірної величини.

26.01.2017 ПАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" припинило постачання ТОВ "Молокозавод" електричної енергії. 26.01.2017 позивач сплатив на користь відповідача 15 550,39 грн за платіжним дорученням № 118 з призначенням платежу: за перевищення граничного рівня споживання згідно рахунка від 30.12.2016 за № 52/1.

Колегія суддів зазначає, що у листопаді 2016 року коли сталося перевищення договірної величини споживання електричної енергії відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі регулювалися Законом України "Про електроенергетику".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно з частиною 5 ст. 277 ГК України відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачена відповідальність за порушення законодавства в сфері електроенергетики. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

На час касаційного розгляду Правила користування електричною енергією втратили чинність на підставі Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕ від 14.03.2018 № 312, проте Правила користування електричною енергією були чинними у листопаді 2017 року, а тому учасники правовідносин мали керуватись відповідними нормами Правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 4.2 Правил користування електричною енергією відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору. Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Граничні величини споживання електричної потужності для споживача визначаються постачальником електричної енергії за регульованим тарифом у порядку, передбаченому законодавством України та зазначеному у договорі про постачання електричної енергії між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (п. 4.3 Правил користування електричною енергією).

Пунктом 4.4 Правил користування електричною енергією визначено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом з заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Господарськими судами встановлено, що позивачем у листопаді 2016 року в порушення умов договору від 01.08.2007 було перевищено договірну величину споживання електричної енергії на 7 894 кВт/год. та у встановлені договором строки (не пізніше 29.11.2016) позивачем не було подано відповідачу заяву на коригування договірної величини електроспоживання.

За таких обставин відповідач правомірно нарахував позивачу двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електроенергії за листопад 2016 року в сумі 15 550,39 грн на підставі п. 4.2.2 договору на постачання електричної енергії від 01.08.2007 №АР52 та ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на приписи Закону України "Про ринок електричної енергії", оскільки цей закон був прийнятий Верховною радою України 13.04.2017, а спірні правовідносини виникли у 2016 році, коли був чинним Закон України "Про електроенергетику".

Аргументи касаційної скарги про те, що відповідач не зазнав жодних збитків у зв'язку з перевищенням ліміту споживання позивачем електричної енергії у листопаді 2016 року також відхиляються колегією суддів, оскільки наявність збитків не є обов'язковою умовою для нарахування двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії.

Матеріали справи свідчать про те, що господарські суди всебічно, повно і об'єктивно дослідили матеріали справи в їх сукупності, дали належну юридичну оцінку обставинам справи та правильно вирішили спір у справі.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молокозавод" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 15.03.2018 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 у справі за № 916/156/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

Г. Вронська