ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.2018 Справа № 905/1919/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (Ідентифікаційний код 00191075, адреса: 86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22),

про: стягнення 6591,85 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" збитків у вигляді вартості нестачі вантажу у вагоні №53544870 у розмірі 6591,85 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за залізничною накладною №40142416 від 02.07.2018 вагон з вантажем №53544870 на станцію Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення) прибув з недостачею, яка підтверджена складеним комерційним актом №482004/302/164 від 09.07.2018. На думку позивача недостача виникла під час перевезення і відповідальність за понесені збитки має нести перевізник.

Нормативно вимоги обґрунтовано положеннями ст.ст. 114, 129, 130, 133 Статуту залізниць України, пбз.2 п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644, ст.ст. 924 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.314 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничну накладну №40142416 від 02.07.2018 з відомістю вагонів; комерційний акт №482004/302/164 від 09.07.2018; договір №0103/11606 від 01.11.2017 з додатковою угодою; рахунок-фактуру №91465212 від 02.07.2018; акт приймання-передачі №91465212 від 02.07.2017; розрахунок вартості вагової нестачі вугілля.

Ухвалою суду від 19.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1919/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 19.11.2018; встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк до п'яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

06.11.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на ненадання позивачем документів на підтвердження дійсної вартості втраченого вантажу.

Сторони в судове засідання, що відбулось 19.11.2018, своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 02.07.2018 зі станції «Черноморська» Одеської залізниці ТОВ «Трансінвестсервіс» здійснило відправлення вагонів у рухомому складі за залізничною накладною №51212264, у тому числі й вагону №53544870 навантаженого вугіллям кам'яним, на станцію «Авдіївка» Донецької залізниці, одержувач ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод».

Згідно відміток у вказаній накладній, вантаж завантажено навалом у вологому стані. Відправником здійснено контрастне маркування вапняним розчином.

На станції "Покровськ" Донецької залізниці на підставі ст. 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №53544870 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено відповідний комерційний акт №482004/302/164 від 09.07.2018.

У розділі «Д» комерційного акту №482004/302/164 від 09.07.2018 зафіксовано, що на підставі акту загальної форми №1057 в/ст від 09.07.2018 ст. Покровськ проводилось комісійне зважування вагона №53544870 комісією у складі: робітник станції ОСОБА_1, робітник станції ОСОБА_2, Зам ДС ОСОБА_3 була проведена перевірка маси вантажу на 150т статичних вагах, повірених 24.01.2018. Фактична маса брутто вагона склала 87450кг, тара вагона з перевізного документа 21400 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 68250 кг. Фактична маса вантажу нетто 66050 кг., що менше документа на 2200 кг. Поверхня вантажу на рівні бортів нерозрівнено, маркування відсутнє, поверхня потоптана, виїмка ліворуч з 1 по 6 люка 900см х 200см х 50см, люка закриті, течі вантажу немає, вагон у технічному стані справний.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України № 1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п.п. 1 п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено судом, комерційний акт №482004/302/164 від 09.07.2018 засвідчує невідповідність фактичної маси вантажу масі зазначеній у перевізному документі.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема у разі здачі вантажу до перевезення у вологому стані.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

З наявних в матеріалах справи акту прийому-передачі №91465212 від 02.07.2018, рахунку-фактуру №91465212 від 02.07.2018 до договору №0103/11606 від 01.11.2017 вбачається, що вартість вугілля у вагоні №53544870 складає 7847,47грн. (з ПДВ) з 1т.

Сума недостачі з урахуванням норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає у вагоні №53544870 - 6552,64грн. із розрахунку: 835кг (нестача вантажу, з урахуванням норми недостачі для мінерального палива у вологому стані 2,0% (2200кг - 1365кг)) х 7847,47грн. (вартість 1т вантажу, зданого до перевезення з ПДВ).

Позивачем заявлена більша сума.

Згідно ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Оскільки спірний вагон прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу в силу п. 110 Статуту залізниць України покладається на залізницю, тобто на відповідача. Відповідачем протилежного не доведено.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з віднесенням судових витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, стосовно відсутності належних документів на підтвердження оплати вантажу спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка, Донецька область до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман, Донецька область про стягнення 6591,85 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (Ідентифікаційний код 00191075, адреса: 86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд. 1) збитки, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у сумі 6552,64грн. та судовий збір у сумі 1751,60грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення підписано 19.11.2018.

Суддя Н.В. Величко