ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

15 листопада 2018 року Справа № 926/1586/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., секретар судового засідання Маковей М.О., розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРХІМ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Союз»

про стягнення 279400 грн.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.11.2018

від відповідача не зявився

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРХІМ» звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Союз» про стягнення суми коштів в розмірі 254000 грн та неустойки за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 25400 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем свого обовязку щодо своєчасної поставки замовленого товару за договором № 120218 від 05 березня 2018 року, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача сплачені кошти 254000 грн за непоставлений товар та 25400 грн неустойки за несвоєчасне виконання умов договору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2018 справу призначено судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 03.10.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.10.2018 - 10:30 год.

Ухвалою суду від 23.10.2018 розгляд справи відкладено на 15 листопада 2018 року 10:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 15.11.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та подав довідку за вх. № 3701 про стан заборгованості за непоставлений товар в сумі 254000 грн. станом на день судового засідання.

Відповідач явку своїх представників в судове засідання 15.11.2018 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позовну заяву не направив.

Відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, враховуючи повторне незявлення відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив таке.

05 березня 2018 року між ТОВ «Наш Союз» (постачальник, відповідач) та ТОВ «ТД «УКРХІМ» (покупець, позивач) був укладений договір №120218.

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити в обумовлений Договором строк сільськогосподарські культури, українського походження врожаю 2017 року, нормальної товарної якості, в заліковій вазі, кількістю, відповідно до додаткових угод до цього договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити постачальнику його вартість.

Відповідно до п. 6.2. договору, оплата покупцем загальної вартості товару, здійснюється наступним чином: 80% протягом 1 (одного) банківського дня з дати поставки товару; 20% після реєстрації постачальником податкової накладної на товар в ЄРПН.

Пунктами 2.2., 3.4., 4.1. договору передбачено, що загальна вартість договору, термін поставки товару, умови та строки поставки товару визначаються у додаткових угодах до цього договору.

Поставка постачальником товару покупцю підтверджується видатковою накладною постачальника на відпуск товару (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди №1 до договору №120118 від 05 березня 2018 року, постачальник зобов'язується поставити в обумовлений цією угодою строк сою, врожаю 2017 року.

Згідно до п. 4. Додаткової угоди кількість товару складає 380 метричних тон +/-5%.

В пункті 5. Додаткової угоди зазначено, що загальна вартість товару розраховується шляхом множення фактично поставленої кількості товару на ціну однієї тони товару, і складає 3578334,60 грн +/-5% без ПДВ, ПДВ складає 20% - 715666,92 грн +/-5% вартість з ПДВ 4294001,52 грн +/-5%.

Відповідно до п 6. Додаткової угоди №1 термін поставки товару встановлено до « 20» березня 2018 року.

Згідно з пунктом 7 Додаткової угоди, поставка товару здійснюється на умовах EXW склад постачальника (58000, м. Чернівці, вул. Радищева, 10) згідно Інкотермс 2010.

Позивач на підставі рахунку №1 від 07.03.2018 виставленого відповідачем, здійснив передоплату за товар з сумі 339000,09 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1525 від 07.03.2018.

Однак, відповідач обумовлений договором товар не поставив, проте частково здійснив повернення отриманих коштів, а саме: 21.03.2018, 17.04.2018, 08.05.2018, 31.05.2018 на розрахунковий рахунок позивача в сумі 20000 грн, 50000 грн, 5000 грн, 10000 грн, що підтверджується зареєстрованими Розрахунками коригувань кількісних і вартісних показників № 1 від 21.03.2018, № 91 від 21.03.2018, № 3 від 08.05.2018, № 4 від 31.05.2018 до податкової накладної № 5 від 07.03.2018 та банківськими виписками.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, умовою застосування зазначеної статті є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

20.08.2018 позивач направив на електронну адресу відповідача - претензію №20-1/08 з вимогою повернути передплату за непоставлену продукцію в розмірі 254000 грн. Відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення.

29.08.2018 між сторонами був підписаний акт звірки взаємних розрахунків за Договором №120118 від 05 березня 2018 року, згідно якого на користь позивача рахується сума переплати у розмірі 254000 грн.

Крім того, згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, аванс - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані).

Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1. договору у разі порушення постачальником своїх обов'язків при поставці товару, а саме поставки товару з порушенням строків, вказаних в договорі, не поставки або недопоставки товару постачальник зобов'язаний повернути сплачені кошти за товар та сплатити покупцю неустойку в розмірі 10% від вартості непоставленого товару, а також відшкодувати покупцю збитки, заподіяні порушенням зобов'язань з поставки товару.

Таким чином, оскільки відповідач не поставив товар позивачу в строк до 20.03.2018, позивачем цілком обґрунтовано заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача суми неустойки за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 25400 грн.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи положення вищенаведених норм закону та те, що відповідач, отримавши як попередню оплату за договором грошові кошти в сумі 254000 грн, не надав доказів належного виконання свого зобов'язання щодо відповідної поставки товару в повному обсязі та в строк передбачений умовами договору, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 254000 грн та неустойки за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 25400 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв'язку з задоволенням позову покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Союз» (58008, місто Чернівці, вул. Олександра Радищева, 10, код 41294460) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРХІМ» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 2/А, к. 800, код 39716581) суму коштів в розмірі 254000 грн, суму неустойки за несвоєчасне виконання умов договору в розмірі 25400 грн та судовий збір в сумі 4191 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.11.2018.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець