ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.11.2018 м.Дніпро Справа № 904/3169/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.,

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 (суддя Панна С.П.) у справі №904/3169/18

за позовом ОСОБА_1, 52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Обухівка, вул.Некрасова,буд.81

до відповідача-1:Товариства з обмеженою відповідальністю "АНАПУРНА", 49000, м. Дніпро, пр-т. Гагаріна, буд.99, офіс 188,

відповідача-2: Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та процедур Дніпровської міської ради в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 49000, вул. Старокозацька, б.58, 1-й поверх,

відповідача-3: ОСОБА_2, 52030, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1

третя особа: ОСОБА_3 (52800, АДРЕСА_1)

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, про визнання правочину недійсним, про скасування реєстраційних дій, визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 по справі №904/3169/18 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи.

Не погодившись з даною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 року по справі №904/3169/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання позивача про проведення експертизи та витребування доказів.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №904/3169/18 скаржнику.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним та наведений в статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції:

1) про відмову у видачі судового наказу;

2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;

5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

8) про передачу справи на розгляд іншого суду;

9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

10) про затвердження мирової угоди;

11) про призначення експертизи;

12) про зупинення провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

15) окрема ухвала;

16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;

19) про відмову ухвалити додаткове рішення;

20) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні судового рішення;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами;

22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання;

23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;

34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина 3 статті 255 ГПК України).

Із наведеного вбачається, що можливим окремо від рішення суду першої інстанції є оскарження лише призначення експертизи, оскільки законодавцем у п. 11 вказаної статті не передбачено оскарження відмови у вчиненні такої процесуальної дії, як призначення експертизи.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч.2 ст.110 ГПК України одним із способів забезпечення доказів є призначення експертизи, а тому він має право на апеляційне оскарження, оскільки йому було відмовлено у заході забезпечення доказів, а саме проведенні експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.111 ГПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Проте, як вбачається з матеріалів справи скаржником було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та витребування доказів в порядку ст. ст.81, 99 ГПК України, а не заява про забезпечення доказів як це передбачено ст. ст. 110, 111 ГПК України та не сплачувався судовий збір за подання заяви згідно ч.3 ст.111 ГПК, а тому це спростовує твердження скаржника, що йому було відмовлено у задоволенні заходу забезпечення доказів.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, у яких може бути оскаржена або конкретна вчинена процесуальна дія, або відмова в її вчиненні.

Згідно п. 4 ч.5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №904/3169/18 підлягає поверненню скаржнику, оскільки не підлягає апеляційному оскарженню, окремо від рішення суду.

Керуючись ст. 234, 235, 255 ст. 260, Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу учасника ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2018 у справі №904/3169/18 скаржнику.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з доданими до неї документами на 17 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко