ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" листопада 2018 р. Справа № 20/116-10/4

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно експериментальний виробничий центр «Олімп» на дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно експериментальний виробничий центр «Олімп»

до: 1. Фізичної особи-підприємця Крамаренка Василя Івановича

2. Софіївсько-Борщагівської сільської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Києво-Святошинський відділ Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК»

2. Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за участю представників учасників процесу:

позивач (стягувач, скаржник) - Кулик Я.М. - предст., дов. № 1 від 14.02.2018.

відповідач (боржник) - не з'явився;

ДВС - не з'явився;

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно експериментальний виробничий центр «Олімп» (далі - ТОВ «ДЕВЦ «Олімп», стягувач, скаржник) на дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Києво-Святошинський РВДВС ГТУЮ у Київській області) з виконання наказу господарського суду Київської області від 18.09.2012 у виконавчому провадженні № 36494648, котрі виразились у винесенні постанови від 27.06.2018 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2018 скаргу прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду скарги призначено на 02.11.2018 та запропоновано Києво-Святошинському РВДВС ГТУЮ у Київській області надати суду письмові пояснення по суті скарги.

02.11.2018 представник стягувача в судовому засіданні усно обґрунтував заявлену скаргу на дії ДВС, яку просив задовольнити в повному обсязі. Так, в своїй скарзі скаржник посилається на те, що державним виконавцем не вжито всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання наказу суду від 18.09.2012, у зв'язку з чим рішення по даній справі на даний момент є не виконаним.

В судове засідання 02.11.2018 представники боржника та органу ДВС не з'явились, письмових пояснень по суті скарги не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на строки встановлені ч. 1 ст. 342 ГПК України та керуючись ст. 42 ГПК України, яка зобов'язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши скаргу ТОВ «ДЕВЦ «Олімп», суд приходить до висновку, що доводи скаржника є обґрунтовані, а скарга такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 15.03.2012 у справі № 20/116-10/4, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2012, господарським судом Київської області видано наказ від 18.09.2012 про зобов'язання ФОП Крамаренка Василя Івановича усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ТОВ «ДЕВЦ «Олімп», відновивши межу між земельними ділянками по вул. Пролетарській, № 88 та № 96-а, що у с. Соф. Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, перенісши межі на вулиці Пролетарській по лінії 1 - 17 на 3,26 м, та по лінії 15-16 на 3,26 м в сторону ФОП Крамаренка В.І., шляхом перенесення огорожі та знесення частини споруди (будівлі), яка знаходиться на земельній ділянці ТОВ «ДЕВЦ «Олімп», тобто відновити межі згідно Державного акта на право постійного користування землею від 11 листопада 1998 року серії ІІ-КВ № 001326 та стягнення боргу з ФОП Крамаренка Василя Івановича на користь ТОВ «ДЕВЦ «Олімп» у сумі 1101,50 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції від 08.02.2013 відкрито виконавче провадження № 36494648 з виконання наказу господарського суду Київської області № 20/116-10/4 від 18.09.2012.

Пізніше, як вбачається з поданих скаржником документів, зокрема, листа відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції № 6240 від 23.09.2013, направленого на адресу стягувача, зазначено, що для повного та своєчасного виконання виконавчого документа та з метою забезпечення провадження виконавчих дій в термін до 09.10.2013 необхідно здійснити авансування витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій.

У відповідності до поданого ТОВ «ДЕВЦ «Олімп» платіжного доручення № 458, авансовий платіж в розмірі 9 999,00 грн. за виконання наказу суду було внесено на розрахунковий рахунок ДВС 07.11.2013.

Згідно листа Головного управління юстиції у Київській області № 604-2-24/02.2 від 12.03.2014, направленого на адресу стягувача, на подане останнім звернення щодо виконання судового рішення вбачається, що 14.03.2013 та 02.04.2013 державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: вул. Пролетарська, 96А, с. Софіївська Борщагівка та встановлено, що боржником виконавчий документ не виконано, про що складено відповідні акти та накладено штраф.

Також зазначено, що подальше виконання наказу буде організовано у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, постановою Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області від 27.06.2018 виконавче провадження № 36494648 з виконання наказу господарського суду Київської області № 20/116-10/4 від 18.09.2012 закінчене на підставі п. 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та повідомлено, що рішення суду не виконано, заходи передбачені ст. 63 Законом України «Про виконавче провадження» застосовані.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Зазначеною статтею передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, у відповідності до ч. 1 зазначеної статті, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 вказаної статті, на яку посилається державний виконавець в постанові про закінчення виконавчого провадження, передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак, державний виконавець до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення не надсилав та доказів зворотного суду не надав.

Крім того, як вказано в ч. 3 ст. 43 Закону України «По виконавче провадження», після закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як зазначалось вище, на вимогу державного виконавця, стягувачем було здійснено авансування витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій. Разом з тим, державним виконавцем не надано суду доказів та будь-яких письмових пояснень, що ним було вжито в повному обсязі передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання судового рішення, направлених на примусове та своєчасне здійснення виконавчих дій.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон, ЗУ «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Поряд з цим, статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, перелік яких міститься в даній статті та не є вичерпним щодо здійснення виконавчих дій.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. (ч. 4 ст. 18 Закону).

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, в тому числі і винесення як наслідок постанови про закінчення виконавчого документа, є повне виконання судового рішення, тобто вчинення всіх необхідних дій, зазначених ЗУ «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем, на вимогу суду, не надано будь-яких пояснень чи матеріалів виконавчого провадження, які б спростовували викладені вище обставини, зокрема, доказів, що ним вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі.

В свою чергу, заявник з посиланням на норми чинного законодавства надав суду вичерпний перелік підстав для визнання дій державного виконавця незаконними, а тому скарга ТОВ «ДЕВЦ «Олімп», що полягає у невчиненні в повному обсязі дій, спрямованих на примусове виконання наказу № 20/116-10/4 від 18.09.2012, є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 73, 74, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дослідно експериментальний виробничий центр «Олімп» задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Києво-Сятошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, котрі виразились у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2018 у виконавчому провадженні № 36494648.

3. Зобов'язати державного виконавця Києво-Сятошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови від 27.06.2018 про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.09.2012 по справі №20/116-10/4 на підставі пункту п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

4. Копії ухвали надіслати учасникам провадження у справі та Києво-Святошинському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя О.В. Щоткін