ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.11.2018 р. Справа № 905/1779/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Колективного виробничо-заготовчого підприємства АТЕЙ, м.Краматорськ Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Панда, м. Краматорськ Донецької області

про визнання права власності на нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1, -

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Колективне виробничо-заготовче підприємство АТЕЙ, м.Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства Панда, м. Краматорськ Донецької області про визнання права власності на нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського,1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на втрату правовстановлюючих документів та не визнання відповідачем права власності за позивачем на будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 317, 319, 328, 334 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1779/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 01.10.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1779/18.

У підготовчому судовому засіданні 30.10.2018р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/1779/18 до розгляду по суті на 15.11.2018 р.

У судове засідання 15.11.2018р. представник позивача не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 1998 року за Актом приймання-передачі електрогосподарства складеним між ОСОБА_1 підприємством «Панда» (Відповідач) та Колективним виробничо-заготовчим підприємством «АТЕЙ» (Позивач), відповідач передав, а позивач прийняв на баланс трансформаторну підстанцію №245 у складі: Трансформатора №1 Р=320кВа; Трансформатора №2 Р=320кВа; Щит 0,4 кВ; РУ 6 кВ та кабелю 6 кВ від ТП №262 до ТП №245 (сб 3х95).

Разом з цим, 10.10.2016р. між Краматорською міською радою (орендодавець) та КВЗП «АТЕЙ» (орендар) укладено договір, оренди землі №б/н, згідно п.1 якого орендодавець на підставі рішення Краматорської міської ради від 31.08.2016р. №13/УІІ-387 «Про поновлення договорів оренди землі» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення з кадастровим номером :00:005:0159, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1. Категорія землі за функцією призначення: «землі технічної інфраструктури».

Пунктом 3 Договору визначено, що нерухоме майно-трансформаторна підстанція, належить орендарю на праві власності на підставі акту прийому-передачі від 25.11.1998р.

Станом на 14.08.2018р. на балансі позивача трансформаторна підстанція №245 загальною площею 31,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1, що підтверджується Балансовою довідкою №14/08 від 14.08.2018р. (а.с. 33).

14 серпня 2018р. позивач листом №14/08 звернувся до відповідача з проханням надати документ, на підставі якого від останнього до позивача перейшло право власності на нежитлову будівлю - трансформаторну підстанцію загальною площею 31,60 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського,1.

Листом №31/08 від 31.08.2018р. відповідач повідомив позивача про те, що в 1998 році трансформаторна підстанція була продана та передана позивачу на підставі акту приймання передачі електрогосподарства від 25.11.1998р. разом з обладнанням, що розташоване в даній будівлі, проте, договір купівлі продажу на теперішній час у ПП «Панда» не зберігся, однак останній не визнає право власності за КВЗП «АТЕЙ», у звязку з не доплатою за будівлю трансформаторної підстанції 10 456,00грн.

Посилаючись на втрату правовстановлюючих документів та не визнання відповідачем права власності за позивачем на будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1, останній звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, передбаченому законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Предметами права власності може бути майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.188 ЦК України, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ).

Режим рухомих і нерухомих речей врегульовано ст. 181 ЦК України, з якої випливає, що основною розмежувальною ознакою рухомих і нерухомих речей є їх зв'язок із землею. Зокрема, згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за визначенням статті 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (п.5 вказаної Постанови).

Передумовою для застосування ст.392 ЦК України є також відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання є підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати, зокрема, із правовстановлюючих документів.

Як встановлено судом, після прийняття укладання договору купівлі продажу між відповідачем та позивачем, а також передачі спірного майна на баланс позивача, останнім право власності на трансформаторну підстанцію №245 загальною площею 31,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1 у встановленому порядку оформлене не було, що унеможливлює на даний час проведення державної реєстрації права власності на це майно за Колективним виробничо-заготовчим підприємством АТЕЙ.

Встановлення наявності права власності шляхом ухвалення судового рішення потрібна позивачу для здійснення повноважень власника у повному обсязі, в тому числі розпорядження.

Внаслідок втрати позивачем правовстановлюючих документів, останній не має правової можливості здійснювати повноваження власника у повному обсязі, і одночасно позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію свого права.

Таким чином, суд не вбачає жодної поважної причини, з якої позивачу, слід обмежувати реалізацію права власності. Таке обмеження не ґрунтується ані на суспільному (публічному) інтересі, ані на інтересі приватних осіб, оскільки жодний субєкт не заперечує і не спростовує право власності позивача на зазначене майно, з огляду на що, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Лист відповідача №31/08 від 31.08.2018р. щодо невизнання права власності за КВЗП «АТЕЙ» у звязку з не доплатою за будівлю трансформаторної підстанції 10 456,00грн. судом не приймається до уваги, оскільки останнім всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу доказів зазначеного до матеріалів справи не надано.

Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Судові витрати у відповідності до вимог ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Колективного виробничо-заготовчого підприємства АТЕЙ, м.Краматорськ Донецької області до ОСОБА_1 підприємства Панда, м. Краматорськ Донецької області про визнання права власності на нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1 задовольнити повністю.

Визнати за Колективним виробничо-заготовчим підприємством АТЕЙ (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1; ) право власності на нежитлову будівлю трансформаторної підстанції загальною площею 31,6 м2, за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 15.11.2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/