ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2018

Справа № 910/2807/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" (45070, Волинська обл., Ковельський район, смт. Голоби, вул. Волинська, буд. 14; ідентифікаційний код 37598061)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору авто "Консалт-Авто" (03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 21, оф. 114; ідентифікаційний код 34805514)

про стягнення 104 082, 50 грн.

Представники сторін:

від позивача:          не з’явився

від відповідача:          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з підбору авто "Консалт-Авто" про стягнення 104 082,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач не виконав умов договору на транспортне-експедиційне обслуговування № 17/10/2017-1 від 17.10.2017 та заявок № 2001-1 та № 2002-1, а саме не розрахувався за надані позивачем послуги, у зв’язку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 104 082, 50 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.03.2018 (суддя Мельник В.І.) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних у даній ухвалі суду.

10.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивач про усунення недоліків, в якій позивачем було надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/2807/18, підготовче засідання призначено на 18.05.2018.

У зв’язку з перебування судді Мельника В.І. на лікарняному підготовче засідання 18.05.2018 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.05.2018 підготовче засідання призначено на 06.07.2018.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку з лікарняним судді Мельника В.І., на підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1245 від 24.07.2018 справу № 910/2807/18 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/2807/18, визначено суддю Баранова Д.О. для подальшого її розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2018 справу № 910/2807/18 прийнято до свого провадження суддею Баранови Д.О., підготовче засідання призначено на 22.08.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.08.2018 підготовче засідання відкладено на 26.09.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2018 закрито підготовче провадження у справі № 910/2807/18; справу призначено до судового розгляду по суті на 24.10.2018.

Представник позивача у судове засідання 24.10.2018 не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 168.

Представник відповідача у судове засідання 24.10.2018 не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 21, офіс 114), що підтверджується довідкою відділення поштового зв’язку про повернення поштового відправлення відправнику у зв’язку з вибуттям адресата з вказаної адреси та поштовим конвертом, в якому ухвала суду надсилалась відповідачу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на те, що ухвала суду була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а будь-якої іншої адреси відповідачем суду не повідомлено, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд судом справи №910/2807/18 та про судове засідання, призначене на 24.10.2018.

Відзиву на позовну заяву відповідачем суду не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 24.10.2018 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» (експедитор) укладено Договір №17/10/2017-1 на транспортно-експедиційне обслуговування, який регулює та визначає порядок взаємовідносин перевізника та експедитора, які пов’язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування по організації перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом з наданням інших послуг, узгоджених в замовленнях/доповненнях до даного договору, і які є невід’ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.3 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 факт виконання кожного міжнародного автомобільного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонами, підтверджується відповідним актом виконаних робіт.

Розділом 3 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 визначені обов’язки перевізника, серед яких, зокрема, організування перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів, отримання дозволів, ліцензій, інформування експедитора про завантаження та відправку вантажу.

При цьому, відповідно до п. 3.4 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 перевізник зобов’язаний виконувати міжнародні автомобільні перевезення справним транспортом, устаткованим відповідним чином з усіма необхідними документами.

Згідно з п. 11.3 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018. У випадку, якщо за 30 днів до завершення дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір припинити дію договору, термін дії договору автоматично продовжується на один календарний рік.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин містить ознаки як договору транспортного експедирування (так як позивач здійснює організацію послуг, пов’язаних з перевезенням), так і договору перевезення (так як позивач самостійно виконує міжнародні автомобільні перевезення – п. 3.4 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

За змістом ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 17/10/2017-1 від 17.10.2017 організація кожного міжнародного перевезення в рамках даного договору оформлюється окремим замовленням на конкретне перевезення, що надсилається експедитором перевізнику відразу по узгодженню в порядку, встановленому в ст. 5 даного договору.

Судом встановлено, що 27.11.2017 між сторонами було складено Замовлення №2001-1 на транспортно-експедиційні послуги, в якому зазначено, що експедитором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто», перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто», маршрут – Україна-Німеччина, вантаж – органічний ячмінь в біг-бегах 22 тони, адреса розвантаження – J.MullerWesserGmbH&Co. KG. Getreidestrasse 24, DE-28217 Bremen, вартість перевезення – 1550 євро по курсу продажу валют протягом 10 днів по оригіналам документів.

Крім того, 27.11.2017 між сторонами було складено Замовлення №2002-1 на транспортно-експедиційні послуги, в якому зазначено, що експедитором є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто», перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто», маршрут – Україна-Німеччина, вантаж – органічний ячмінь в біг-бегах 22 тони, адреса розвантаження – J.MullerWesserGmbH&Co. KG. Getreidestrasse 24, DE-28217 Bremen, вартість перевезення – 1550 євро по курсу продажу валют протягом 10 днів по оригіналам документів.

Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» у вказаних заявках зазначено як перевізник, правовідносини між сторонами регулюються норами Глави 64 Цивільного кодексу України «Перевезення» та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року (так як перевезення вантажів відбувалось у міжнародному сполученні).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. Для цілей цієї Конвенції "транспортний засіб" означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року.

Як встановлено положеннями ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 4 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свій обов’язок за Замовленням №2001-1 від 27.11.2017, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR101455, з якої, зокрема, вбачається, що обумовлений сторонами у вказаному замовленні товар був перевезений позивачем за маршрутом, вказаному в Замовленні №2001-1 від 27.11.2017, та 18.12.2017 був одержаний отримувачем вантажу (відповідно до підпису уповноваженої особи та відбитку печатки J.MullerWesserGmbH&Co. KG., які містяться у п. 24 накладної CMR101455).

Крім того, судом встановлено, що позивач належним чином виконав свій обов’язок за Замовленням №2002-1 від 27.11.2017, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR101454, з якої, зокрема, вбачається, що обумовлений сторонами у вказаному замовленні товар був перевезений позивачем за маршрутом, вказаному в Замовленні №2002-1 від 27.11.2017, та 12.12.2017 був одержаний отримувачем вантажу (відповідно до підпису уповноваженої особи та відбитку печатки J.MullerWesserGmbH&Co. KG., які містяться у п. 24 накладної CMR101455).

Таким чином, позивачем у повному обсязі було виконано зобов’язання з перевезення вантажу за Замовленням №2001-1 від 27.11.2017 та за Замовленням №2002-1 від 27.11.2017 на загальну суму 3100 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.2 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 розрахунки за виконані послуги проводяться шляхом перерахування коштів, одержаних від замовника, до 20-ти банківських днів з дати отримання оригіналів документів, якщо інше не вказано у замовленні.

Як вбачається з Замовлення №2001-1 від 27.11.2017 та Замовлення №2002-1 від 27.11.2017 строк оплати встановлений – 10 днів по оригіналам документів.

Відповідно до п. 6.3 Договору №17/10/2017-1 від 17.10.2017 для оплати послуг перевізник повинен надати наступні документи: акт виконаних робіт, договір, замовлення, оригінал CMR, рахунок за надані послуги, податкову накладну.

Судом встановлено, що 10.01.2018 позивач направив на адресу відповідача акт надання послуг №347 від 18.12.2017 на суму 52041 грн. 25 коп. (1550 євро) (до Замовлення №2001-1 від 27.11.2017), акт надання послуг №341 від 12.12.2017 на суму 52041 грн. 25 коп. (1550 євро) (до Замовлення №2002-1 від 27.11.2017, рахунок №342 від 12.12.2017 на суму 52041 грн. 25 коп., рахунок №348 від 18.12.2017 на суму 52041 грн. 25 коп., CMR101455 та CMR101454, замовлення (копії вказаних документів долучені позивачем до матеріалів справи), що підтверджується фіскальним чеком від 10.01.2018 та описом вкладення у цінний лист 160.

Судом встановлено, що вказані документи були отримані відповідачем 15.01.2018, що підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (роздруківка долучена позивачем до матеріалів справи).

Доказів висловлення відповідачем будь-яких заперечень щодо обсягу наданих позивачем послуг з перевезення за вказаними замовленнями, їх вартості, в тому числі щодо ненадання позивачем будь-яких документів, необхідних для виконання відповідачем свого обов’язку з оплати наданих позивачем послуг на загальну суму 104082 грн. 50 коп. матеріали справи не містять.

При цьому, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів підписання відповідачем надісланих позивачем актів надання послуг, суд зазначає, що складання акту надання послуг не є підставою для виникнення між сторонами зобов’язальних правовідносин у даному випадку, оскільки правовідносини виникають саме з Договору та з факту надання таких послуг позивачем.

Тобто, обов’язок відповідача оплатити позивачу вартість наданих послуг перевезення виникає саме з факту надання таких послуг, та не залежить від складання акту надання послуг (підписання його відповідачем), який по суті є документом, який фіксує господарську операцію відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи, що матеріали справи містять належні та допустимі докази надання позивачем послуг з перевезення у повному обсязі (підписані одержувачем вантажу міжнародні товарно-транспорті накладні CMR101455 та CMR101454), відповідач зобов’язаний їх оплатити у обсязі та на умовах, погоджених сторонами у Замовленні №2001-1 від 27.11.2017, Замовленні №2001-1 від 27.11.2017 та у Договорі №17/10/2017-1 від 17.10.2017.

Доказів сплати грошових коштів на рахунок позивача у загальному розмірі 104 082 грн. 50 коп. відповідачем станом на дату розгляду справи у суді не надано.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» за Договором №17/10/2017-1 від 17.10.2017 (за Замовленням №2001-1 від 27.11.2017 та Замовленням №2002-1 від 27.11.2017) у сумі 104082 грн. 50 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв’язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» про стягнення 104082 грн. 50 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 178, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство з підбору автомобілів «Консалт-Авто» (03056, м. Київ, вул. Польова, буд. 21, офіс 114; ідентифікаційний код: 34805514) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Ковельавто» (45070, Волинська обл., Ковельський р-н, смт. Голоби, вул. Волинська, буд. 14; ідентифікаційний код: 37598061) грошові кошти у розмірі 104 082 (сто чотири тисячі вісімдесят дві) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 05.11.2018

Суддя                                          Д.О. Баранов