ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року м.Дніпро Справа № 904/81/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

представники сторін:

від позивача та від відповідача – не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018, ухвалене суддею Загинайко Т.В., повний текст якого складено 26.07.2018 року, у справі № 904/81/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновка", с.Малинівка Нікольського району Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс", смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 1 456 623 грн. 72 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Малиновка", в якій (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх.№29585/18 від 09.07.2018р.)) просило стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" 1 456 623 грн. 72 коп., що складає 670 575 грн. 72 коп. - заборгованості за Договором купівлі-продажу від 16.11.2016 №9328а, та 786 048 грн. 00 коп. - штрафу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018 у справі № 904/81/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновка" 670 575 грн. 72 коп. – попередньої оплати, 786 048,00 грн. - штрафу та 27 081 грн. 81 коп. – витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс", звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафу у розмірі 786 048,00 грн.

Вважає, що господарським судом безпідставно не задоволена заява Відповідача про застування строків позовної давності до вимог про стягнення штрафу у розмірі 786 048,00 грн.

Крім того, судом невірно встановлений строк виконання зобов’язань відповідача з постачання товару, що відповідно призвело до неправильного застосування терміну позовної давності щодо стягнення штрафу.

Наполягає на тому, що позовна давність щодо вимог про стягнення штрафу на підставі умов договору за недопоставлення товару у строк до 30.12.2016 сплинула 30.12.2017.

Оскільки відповідно до ухвали господарського суду від 25.01.2018 позовна заява прийнята до розгляду 25.01.2018, то позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Малиновка", у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскільки Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного подання до господарського суду, тобто 26.12.2017 до спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення штрафу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 року (головуючий суддя – Березкіна О.В., судді – Кузнецов В.О., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд справи призначено на 04.10.2018; сторонам наданий строк для надання відзиву, заяв, клопотань.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 року припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до частин 5, 7 ст. 31 ГПК України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 904/81/18 з Дніпропетровського апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2018 для розгляду справи № 904/81/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Іванов О.Г., суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г., розгляд справи призначено на 19.11.2018 року.

Представники Позивача та Відповідача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з’явились.

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні 19.11.2018 року Центральним апеляційним господарським судом підписана вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

16.11.2016 між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Плюс", як продавцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Малиновка", як покупцем, було укладено договір №9328а купівлі-продажу (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити відповідно до умов даного договору мінеральні добрива, іменовані в подальшому Товар.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 року включно, а по фінансовим зобов'язанням - до повного їх виконання сторонами за договором (пункт 7.1 Договору).

Відповідно до пунктів 1.2 та 3.1 Договору номенклатура та кількість товару обумовлюються сторонами в додаткових угодах, які є невід'ємною частиною даного договору; ціна товару обумовлюється в додаткових угодах на кожну поставку.

Умови та строки поставки товару обумовлюються в додаткових угодах на кожну поставку (пункт 4.1 Договору).

Як вбачається, сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 16.11.2016 до Договору (надалі - Додаткова угода), згідно з якою сторони узгодили: продавець зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах існуючого договору мінеральні добрива, іменовані в подальшому Товар - аміачну селітру в кількості 650 тонн на загальну суму 3 991 650 грн. 00 коп.; строк поставки - до 30.12.2016; поставка товару здійснюється на умовах СРТ; датою поставки товару вважається дата, вказана в залізничній накладній (а.с.19).

Відповідно до пункту 3.2 Договору покупець здійснює оплату товару шляхом прямого перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в формі 100% передоплати на підставі рахунку на передоплату, виставленого продавцем, якщо інше не обумовлено сторонами в додаткових угодах до договору; датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно з матеріалами справи, на виконання умов Договору та рахунку на оплату, позивачем здійснено попередню оплату товару, що поставляється відповідачем, на загальну суму 3 930 240 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою від 16.11.2016 по рахунку (а.с.20).

В подальшому відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 3 038 199 грн. 12 коп., про що свідчать такі видаткові накладні:

- видаткова накладна від 03.02.2017 №124 на суму 786 048 грн. 00 коп. (а.с.21);

- видаткова накладна від 09.02.2017 №150 на суму 786 048 грн. 00 коп. (а.с.22);

- видаткова накладна від 24.02.2017 №327 на суму 786 048 грн. 00 коп. (а.с.23);

- видаткова накладна від 13.03.2017 №383 на суму 276 345 грн. 00 коп. (а.с.30);

- видаткова накладна від 13.03.2017 №395 на суму 276 345 грн. 00 коп. (а.с.31);

- видаткова накладна від 08.05.2018 №650 на суму 127 365 грн. 12 коп. (а.с.92).

Момент переходу права власності на товар визначається у відповідності з умовами поставки; датою поставки товару вважається дата відмітки покупця про його приймання вказаній в накладній (пункт 4.1 Договору).

Як вбачається, відповідачем частково повернуто суму здійсненої позивачем попередньої оплати у загальному розмірі 221 465 грн. 16 коп., про що свідчать наступні платіжні доручення:

- платіжне доручення від 30.03.2018 №473 на суму 174 415 грн. 14 коп.;

- платіжне доручення від 11.05.2018 №719 на суму 34 300 грн. 00 коп.;

- платіжне доручення від 31.05.2018 №777 на суму 12 750 грн. 02 коп.

Таким чином, відповідачем недопоставлено товару на суму здійсненої позивачем передоплати у розмірі 670 575 грн. 72 коп., що визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що зобов'язання відповідача за Договором купівлі-продажу від 16.11.2016 №9328а виконані частково, сума заборгованості становить 670 575 грн. 72 коп.; штраф за порушення строку поставки товару згідно розрахунку становить 786 048 грн. 00 коп.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача про застування строків позовної давності до вимог про стягнення штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що Позивач з позовом до суду звернувся 26.12.2017, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті, тобто в межах строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов’язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

На час розгляду спору у господарському суді Договір купівлі-продажу від 16.11.2016 №9328а у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним. Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки Відповідач повинен був поставити Позивачу товар до 30.12.2016, то строк поставки товару є таким, що настав. В той же час, на момент винесення судового рішення Відповідачем не здійснена поставка товару на суму здійсненої позивачем передоплати у розмірі 670 575 грн. 72 коп.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

На момент розгляду справи доказів поставки позивачу товару відповідачем або доказів повернення йому перерахованої суми попередньої оплати у розмірі 670 575 грн. 72 коп. не надано.

В жодній заяві по суті відповідач не оскаржує наявність основної заборгованості у розмірі 670 575 грн. 72 коп.

У зв'язку з чим, господарським судом підставно задоволено позовні вимоги про стягнення з Відповідача 670 575 грн. 72 коп. – попередньої оплати.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У пункті 6.5 Договору сторони погодили, що у разі порушення строків поставки товару, обумовлених пунктом 4.1 договору, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості недопоставленого в строк товару.

Отже, штраф за порушення строку поставки товару згідно розрахунку становить 786 048 грн. 00 коп. (3 930 240,00 грн. х 20%), який обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь Позивача.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо спливу строку позовної давності стосовно позовних вимог в частині стягнення штрафу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 254-256 цього Кодексу (частина 1 статті 260 Цивільного кодексу України).

Частиною 5 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання.

У відповідності до положень статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина 1 статті 254 Цивільного кодексу України).

Термін поставки товару встановлений в Додатковій угоді № 1 від 16.11.2016 до Договору № 9328а купівлі-продажу від 16.11.2016 та визначений до 30.12.2016.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань" №14 від 17.12.2013, якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Оскільки строк виконання зобов'язань щодо поставки товару за Договором становить до 30.12.2016, то останнім днем виконання даного зобов'язання є 29.12.2016, що припадає на будній день.

Таким чином, перебіг строку позовної давності щодо стягнення штрафу починається з 30.12.2016 та закінчується 29.12.2018.

Відповідні письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно (частина 2 статті 255 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з позовом до суду звернувся 26.12.2017, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті (а.с.26), отже, позовна заява вважається такою, що здана своєчасно, тобто в межах річного строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 у справі №904/81/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновка" залишено без руху, у зв'язку з тим, що подана без додержання ви мог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу.

ТОВ "Малиновка" вчасно вжило заходів щодо усунення недоліків і ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2018 відкрито провадження у справі №904/81/18.

Відповідно до положень частити третьої ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Отже, Позивачем не пропущено строк позовної давності щодо нарахування штрафу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018 року у справі № 904/81/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018 року у справі № 904/81/18 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Деметра-Плюс" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.11.2018 року.

Головуючий суддя           О.Г. Іванов

Суддя           М.О. Дармін

Суддя            С.Г. Антонік