ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

14.11.2018

Справа № 8/276

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за заявою

про

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд»

про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання

Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд»

до

про

Акціонерного товариства закритого типу «ДВК»

стягнення 7 603 917,06 грн.

Представники:

від Позивача: не з’явились;

від Відповідача: не з’явились;

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 6 042 635,07 грн. заборгованості за договором генпідряду № 3/03 на будівництво житлового комплексу по вул. П.Дегтяренка, 22 в Оболонському районі м.Києва від 03.03.2006р., 267 069,09 грн. пені, 1 109 976,46 грн. інфляційних збитків, 184 236,44 грн. трьох відсотків річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року (суддя Катрич В.С.) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "ДВК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" 6 042 635 грн. 07 коп. основного боргу, 267 069 грн. 09 коп. пені, 1 109 976 грн. 46 коп. збитків від інфляції, 184 236 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року у справі № 8/276 було видано наказ.

02.11.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд» заяву про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 02.11.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи №8/276 у зв’язку із звільненням судді Катрич В.С.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 8/276 передано до розгляду у складі судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд» про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276 призначено на 14.11.2018 року.

В судове засідання 14 листопада 2018 року представники Сторін не з’явилися, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту Укрпошти за відстеженням поштового відправлення, надісланого на адресу Відповідача, та відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Сторони про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд» про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276, приходить до висновку, що вказана Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов’язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред’явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (ч.2 ст. ст. 329 Господарського процесуального кодексу України).

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

При зверненні до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд» зазначало, що лише 18.09.2018 року стягувачем було отримано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року (суддя Катрич В.С.) позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "ДВК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" 6 042 635 грн. 07 коп. основного боргу, 267 069 грн. 09 коп. пені, 1 109 976 грн. 46 коп. збитків від інфляції, 184 236 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року у справі № 8/276 було видано наказ.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 30.03.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №27361783 з примусового виконання наказу №8/273 виданого 20.09.2010 року Господарським судом міста Києва про стягнення з Акціонерного товариства закритого типу "ДВК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд" 6 042 635 грн. 07 коп. основного боргу, 267 069 грн. 09 коп. пені, 1 109 976 грн. 46 коп. збитків від інфляції, 184 236 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу повернуто стягувачеві у зв’язку з тим, що в ході виконання даного виконавчого документа майна, яке належить боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Проте, як вбачається з листа №13868 від 18.09.2018 року заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, постанова державного виконавця від 30.03.2015 року разом із виконавчим документом повернуті до відділу у зв’язку з закінченням строків зберігання поштового відправлення, а тому відділ повторно направив на адресу стягувача постанову про повернення виконавчого документа від 30.03.2015 року ВП №27361783 та оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 р. по справі №8/276.

Враховуючи вищевикладені обставини, Суд приходить до висновку, що строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 року по справі № 8/276 пропущений заявником з поважних причин.

При цьому, Суд звертає увагу, що відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент прийняття Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент прийняття Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Також частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Доказів повного добровільного виконання боржником рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року по справі №8/276 матеріали справи не містять.

Суд також враховує, що відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної чинності, оскільки це суперечило б основоположному принципу обов’язковості виконання судових рішень.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, Суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд» про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд» про поновлення пропущеного строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання по справі №8/276 – задовольнити.

2. Поновити строк для пред’явлення наказу Господарського суду міста Києва від 20.09.2010 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2010 року по справі №8/276, яке набрало законної сили 18.09.2010 р.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата підписання та складання повного тексту ухвали: 14 листопада 2018 року.

Суддя                                                                                                    О.В. Чинчин