ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року м. Дніпро Справа № 904/1448/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Кузнецової І. Л., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р.

( суддя Бондарєв Е.М., м. Дніпро, повне рішення складено 01.08.2018 р. ) у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро",

Київська область, м. Обухів

До Товариства з обмеженою відповідальністю

"Приват-Агро-Білозір'я" , м. Дніпро

про стягнення 1 115 452,03 грн. заборгованості за поставлений товар, 59 279,31 грн. інфляційних втрат, 148 210,70 грн. пені, 90 679,21 грн. 18% річних

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Приват-Агро-Білозір'я", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"

Київська область, м. Обухів

про визнання недійним договору поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017; визнання недійсним правочину щодо отримання товару за видатковими накладними №7144 від 11.04.2017 року, № 7938 від 14.04.2017 року; № 8469 від 19.04.2017 року; №17336 від 03.07.2017 року, № 20609 від 29.08.2017 року; № 21789 від 07.09.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" - 1 413 621,25 грн., з яких: 1 115 452,03 грн. заборгованість за поставлений товар; 59 279,31 грн. інфляційні втрати за період з жовтня 2017 р. по лютий 2018 року; 148 210,70 грн. пеня за період з 16.10.2017 р. по 03.04.2018 р.; 90 679,21 грн. 18 % річних за період з 16.10.2017 р. по 03.04.2018 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про визнання недійсним: договору поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017 р., правочинів щодо отримання товару за видатковими накладними № 7144 від 11.04.2017, № 7938 від 14.04.2017, № 8469 від 19.04.2017 р., № 17336 від 03.07.2017 р., № 20609 від 29.08.2017 р., № 21789 від 07.09.2017 р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р. у справі № 904/1448/18 первісний позов задоволено повністю - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 1 115 452,03 грн. заборгованості, 148 210,70 грн. пені, 90 679,21 грн. 18% річних, 59 279,31 грн. втрат від інфляції та 21 204,32 грн. витрат зі сплати судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення вказаної грошової суми, оскільки станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від сторін не надійшло.

Крім того, господарський суд першої інстанції зазначив, що не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки, Договір підписаний сторонами у справі та скріплений печатками підприємств, Відповідач ( за зустрічним позовом ) не знав та не міг знати, про обмеження повноважень директора ТОВ "ПАБ". Окрім того, Позивачем за зустрічним позовом в подальшому було схвалено спірний правочин, отримано поставлений товар та здійснено часткову оплату такого товару.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" ( Відповідач за первісним позовом, Позивач за зустрічним позовом ) звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р. у справі № 904/1448/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити повністю.

ТОВ вважає рішення господарського суду таким, що винесене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, неповним зясуванням всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що відповідно до п. 5.1. Договору - приймання Товару підтверджується підписанням Покупцем акту прийому-передачі Товару, який разом з рахунками Позивачем Відповідачеві не надавались, тож має місце прострочення. Таким чином, відповідальність за прострочення оплати товару лежить на Позивачеві. Відповідач у суді першої інстанції наголошував на тому, що не отримував Товару, а Позивач не надав належних та допустимих доказів, що підтверджували факт поставки.

Водночас, на думку Скаржника, у Договорі поставки є пряме посилання на те, що директор ТОВ діє в межах Статуту, а тому інша сторона правочину є обізнаною зі змістом Статуту ( в тому числі і у частині, що стосується обмеження відповідних повноважень).

Скаржник наголошує на тому, що судом не враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «СПЕКТР-АГРО» вказує на те, що оформлення сторонами акту приймання-передачі товару не впливає на сам факт поставки та отримання Відповідачем товару. При цьому акт приймання-передачі товару є додатковим документальним підтвердженням поставки товару, але ніяк не визначенням моменту виконання позивачем обов'язку поставки товару. Всі видаткові накладні містять послання на договір поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017 р. та складені у відповідності до положень ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», висвітлюючи при цьому інформацію щодо здійсненої господарської операції. Крім того, після отримання товару ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» не зверталося до ТОВ «СПЕКТР-АГРО» протягом розумного строку з пропозицією скласти та надати такий акт приймання-передачі. Ненадання акту приймання-передачі ( в тому числі й рахунку-фактури для оплати ) не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора (в тому числі й рахунку-фактури для оплати) в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність акту приймання-передачі ( в тому числі й рахунку-фактури для оплати ) за наявності інших первинних документів та обовязкових до виконання умов договору, не звільняє ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» від обов'язку сплатити решту вартості отриманого товару.

ТОВ «СПЕКТР-АГРО» зазначає, що згода на укладання Договору поставки на існуючих визначених його умовах була надана учасниками ( засновниками ) ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я», що підтверджується протоколом № 22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017 р. Позивач вказує на те, що повністю виконав взяті на себе зобовязання - здійснив поставку товару, а ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» прийнято товар та було перераховано суму попередньої оплати, прийнято та не повернено товар Постачальнику, відображено господарську операцію в податковому обліку. Таким чином, ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» своїми діями схвалило договір, а відтак він є дійсним.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 р. апеляційна скарга "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р. у справі № 904/1448/18 була залишена суддею без руху з тих підстав, що до апеляційної скарги не було долучено доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

17.09.2018 р. ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з заявою про долучення до справи оригіналу платіжного доручення, який підтверджує зарахування в дохід Державного бюджету України судового збору в розмірі 37 092,48 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 р. колегія суддів у складі : судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Іванова О.Г., Білецької Л.М. повнолено строк на апеляційне оскарження та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 22.10.2018 р.

Указом Президента України від 29.12.2017 р. № 454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд з 03.10.2018 р. припинив здійснення правосуддя у зв'язку із публікацією в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 ГПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

У зв'язку з припиненням діяльності з відправлення правосуддя Дніпропетровським апеляційним господарським судом, справа № 904/1448/18 передана до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 ГПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2018 р. колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В. прийнято до свого провадження справу № 904/1448/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р. Розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду на 13.11.2018 р.

31.10.2018 р. на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" надійшло письмове клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.11.2018 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І. М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П. прийняла до свого провадження справу № 904/1448/18 за апеляційною скаргою ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2018 р. задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про проведення судового засідання у справі № 904/1448/18 в режимі відеоконференції 13.11.2018 р.

Скаржник не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності вказаного представника.

У судовому засіданні 13.11.2018 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача ( за первісним позовом ), дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.03.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СпектАгро" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" ( Покупець ) було укладено Договір поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ ( надалі Договір ), згідно умов якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця продукцію для сільгоспвиробництва ( надалі Товар ) відповідно до умов договору, а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 Договору найменування, асортимент ( номенклатура ) товару його кількість, ціна (вартість) рік виробництва та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється заданим договором і є невід'ємною частиною договору. Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма специфікаціями відповідно до умов договору на протязі його дії.

П. 2.1 Договору передбачено, що детальна інформація про кількісні характеристики товару міститься у Специфікації ( додатку ) до цього Договору.

Загальна вартість/ціна/Товару за цим договором (ціна) договору складає суму вартості/ціни товару за всіма специфікаціями до цього договору ( п. 4.1 Договору ).

Згідно п. 4.3 Договору у разі коли ціна ( вартість товару ) має еквівалент у іноземній валюті за відповідною Специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у Специфікації, оплата Товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: - оплата у розмірі 30 % ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Покупцем наданого Постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати Покупцю рахунок в день підписання Сторонами відповідної Специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом трьох банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Оплата решти 70 % ціни ( вартості ) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації ( з урахуванням п. 4.2.1.1 Договору ), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк/термін, визначений Сторонами у відповідній Специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 4.4 Договору у разі коли ціна (вартість) Товару не має еквівалента у іноземній валюті за відповідною Специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у Специфікації, оплата товару за Специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку: оплата у розмірі 30 % ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання Покупцем наданого Постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати Покупцю рахунок в день підписання Сторонами відповідної Специфікації. Рахунок дійсний протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті Товару (дата оплати), з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата решти 70% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк/термін, визначений Сторонами у відповідній Специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті товару (дата оплати) , з дати зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Специфікації, за якими поставляється товар за цим договором, а також додаткові угоди та інші документи на виконання даного Договору, що підписані уповноваженими представниками сторін, вважаються невід'ємною частиною цього Договору ( п. 10.2 Договору ).

Відповідно до п. 10.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2017 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку дії Договору не позбавляє Сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії Договору.

Сторонами було підписано Специфікації до Договору: Додаток №1/СА00000 від 29.03.2017 р. на суму 1 066 941,90 грн. у т.ч. ПДВ 177 823,65 грн. зі строком платежу не пізніше 15.10.2017 р.; Додаток № 1/СА000013634 від 19.06.2017 р. на суму 118 644,48 грн., у т.ч. ПДВ 19 784,08 грн. зі строком платежу не пізніше 15.10.2017 р.; Додаток № 1/СА000017386 від 18.08.2017 р. на суму 140 854,14 грн. у т.ч. ПДВ 23 475,69 грн. зі строком платежу не пізніше 01.12.2017 р.; Додаток № 1/СА000017937 від 29.08.2017 р. на суму 267 062,40 грн. у т. ч. 44 510,40 грн. ПДВ зі строком платежу не пізніше 15.10.2017 р.

Ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору, Постачальник здійснив поставку товару на загальну суму 1 593 502,92 грн., що підтверджується наступними документами: видаткова накладна № 7144 від 11.04.2017 р. на суму 912 656,28 грн. ( згідно довіреності № 80 від 11.04.2017 р. ); видаткова накладна № 7938 від 14.04.2017 р. на суму 150 100,20 грн. ( згідно довіреності № 80 від 11.04.2017 р. ); видаткова накладна № 8469 від 19.04.2017 р. на суму 4 185,42 грн. ( згідно довіреності № 88 від 19.04.2017 р. ); видаткова накладна № 17336 від 03.07.2017 р. на суму 118 644,48 грн. ( згідно довіреності №162 від 03.07.2017 р. ); видаткова накладна № 20609 від 29.08.2017 р. на суму 140 854,14 грн. ( згідно довіреності № 216 від 29.08.2017 р. ); видаткова накладна № 21789 від 07.09.2017 р. на суму 267 062,40 грн. ( згідно довіреності № 217 від 07.09.2017 р. ) ( а. с. 33 - 42 ).

Разом з тим, Покупець частково сплатив суму вартості товару у розмірі 478 050,89 грн. ( а. с. 45-48 ), що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № НОМЕР_1 від 12.04.2017 р. на суму 320 082,58 грн.; № НОМЕР_2 від 21.06.2017 р. на суму 35 593,34 грн.; № 300159107 від 22.08.2017 р. на суму 42 256,25 грн.; № 300159167 від 30.08.2017 р. на суму 80 118,72 грн. Отже, залишок заборгованості склав 1 115 452,03 грн.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 9.4 Договору у разі прострочення терміну (строку) оплати Товару згідно п.4.3.2. або п. 4.4.2. Договору, Покупець сплачує на користь Постачальника: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення терміну (строку) оплати Товару; 18 (вісімнадцять) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

З посиланням на п. 9.4 Договору, Позивачем нараховано 148 210,21 грн. пені за період прострочення з 16.10.2017 р. - 03.04.2018 р. та 90 679,21 грн. - 18 % річних за цей же період.

Також, Позивачем заявлено до стягнення 59 279, 31 грн. втрат від інфляції за період жовтень 2017 - березень 2018.

Наведені вище суми є предметом спору за первісним позовом, які ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я", не визнає, подавши до суду першої інстанції зустрічний позов до ТОВ "Спектр-Агро" про визнання недійсним: договору поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017 р., правочинів щодо отримання товару за видатковими накладними № 7144 від 11.04.2017 р., № 7938 від 14.04.2017 р., № 8469 від 19.04.2017 р., № 17336 від 03.07.2017 р., № 20609 від 29.08.2017 р., № 21789 від 07.09.2017 р з підстав відсутності повноважень директора на підписання спірного договору.

Перевіривши розрахунки Позивача, місцевим господарським судом встановлено, що наявні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з Відповідача суми заборгованості у розмірі 1 115 452,03 грн., суми пені у розмірі 148 210,21 грн. нарахованої

за період прострочення з 16.10.2017 р. - 03.04.2018 р., 90 679,21 грн. нарахованих 18 % річних за період прострочення з 16.10.2017 р. - 03.04.2018 р., 59 279,31 грн. втрат від інфляції.

З урахуванням викладеного, та приймаючи до уваги те, що товар прийнято Відповідачем, видаткові накладні містять від Відповідача підпис і скріплені його печаткою, господарський суд в оскаржуваному рішенні за первісним позовом стягнув з Відповідача на користь Позивача вищезазначені суми, відмовивши в задоволені позовних вимог викладених в зустрічному позові.

Дослідивши доводи апеляційної скарги Відповідача, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують вказаного вище висновку місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 ЦК України.

Відповідно до приписів статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (стаття 216 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У відповідності до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з частиною 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Органи юридичної особи діють у межах повноважень, наданих їм установчими документами та законом. Орган юридичної особи як її частина представляє інтереси останньої у відносинах з іншими суб'єктами права без спеціальних на те повноважень (без довіреності). Між юридичною особою та її органом правові відносини не виникають, а тому дії її органу визнаються діями самої юридичної особи.

У відносинах з третіми особами слід виходити з презумпції наявності достатнього обсягу повноважень на здійснення дієздатності юридичної особи як у одноособового органу юридичної особи, так і керівника її колегіального органу.

В п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 Цивільного кодексу України); про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень.

Щодо кола повноважень керівника юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підприємства.

Як вбачається з преамбули Договру поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2012 р., зі сторони Покупця ТОВ "Приват-Агро-Білозір'я" було підписано угоду директором ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту.

Згідно з п. 11.1 Статуту вищим органом Товариства є Загальні збори та виконавчий орган Директор.

Відповідно до п. 11.2.2.10 до компетенції Загальних зборів учасників Товариства належить, зокрема прийняття рішеннь про укладання виконавчим органом правочинів щодо придбання оборотних активів на суму, що перевищує 50 000 грн.

П. 11.3.5.4. Статуту передбачено, що диретор самостійно вчиняє ( укладає ) правочини, за винятком правочинів щодо придбання оборотних активів на суму, що перевищує 50 000 грн.

Відповідно до протоколу № 22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017 р. Загальних зборів учасників ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» було прийнято рішення та надана згода на укладання Договору поставки № 22/03/2017-СА/ПАБ від 22.03.2017 р. на існуючих умовах ( а. с. 31 ).

Отже, спірний правочин, як і документи на підставі яких отримувався товар, були вчинені представником ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» в межах його повноважень на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР'Я» оформленого протоколом № 22/03/2017-ПАБ від 22.03.2017 р., що спростовує доводи Скаржника та Позивача за зустрічним позовом.

На підставі аналізу сукупності поданих до матеріалів справи доказів суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оспорюваний правочин відповідає вимогам діючого законодавства і обставин, з якими закон пов'язує визнання такого правочину недійсним на момент його вчинення, під час розгляду справи встановлено не було.

До матеріалів справи Позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що при укладанні оспорюваного правочину, одна із сторін правочину діяла з перевищенням своїх повноважень. Відповідних обставин судом не встановлено.

Натомість, місцевим судом встановлено, що товар прийнято Покупцем, видаткові накладні містять від Покупця підпис і скріплені його печаткою. Посилання, що довіреності на отримання товару, підписано не уповноваженою особою, не спростовують факту фактичного прийняття Покупцем товару, як і не спростовано наявність рахунків на оплату, які частково були оплачені останнім.

При цьому, як слушно зазначив суд першої інстанції Позивачем за зустрічним позовом в подальшому було схвалено спірний правочин, отримано поставлений товар та здійснено часткову оплату такого товару.

Отже, обставини викладені у зустрічній позовній заяві, не були доведені у встановленому законом порядку належними і допустимими засобами доказування, що стало підставою для відмови у визнанні недійсним оспорюваного правочину.

Щодо первісного позову, то місцевий господарський суд задовольняючи вимоги, обгрунтовано відхилив, як помилкове твердження Відповідача за первісним позовом про ненастання обовязку оплатити поставлений товар через відсутність акту прийому-передачі товару, з огляду на те, що видаткові накладні, складені у відповідності до вимог Закону України Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні, засвідчують встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової плати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015 р. у справі № 3-77гс15.

Крім того, до подачі позову Позивачем, Відповідач ( за первісним позовом ) не звертався до Позивача з претензіями чи заявами з приводу відсутності будь-яких товаросупроводжуючих документів. Вказані дії Покупця свідчать про наявність у нього всіх документів, передбачених Договором.

Лише самі посилання Скаржника викладені в апеляційній скарзі щодо не врахування судом першої інстанції порядку розрахунку розміру боргу з урахуванням індексу інфляції без відповідного конррозрахунку - не спростовують розміру відповідного нарахування, перевіреного господарським судом

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що Позивачем ( за первісним позовом ) надано достатні й допустимі докази на підтвердження поставки Відповідачеві ( за первісним позовом ) товару й виникнення у останнього обовязку перед Позивачем з оплати одержаного товару.

Враховуючи приписи чинного законодавства та встановлені обставини справи, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволені зустрічного позову, а доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам законодавства та спростовуються встановленим судом першої інстанції обставинами справи.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 270, 273, 275 - 285, 287 Господарського процесуального кодексу України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Білозір'я" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2018 р. у справі № 904/1448/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14.11.2018 р.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя Л. П. Широбокова