ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1769/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/1769/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕЛАГРЕЙН (03150, АДРЕСА_1, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул.. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул.. Пантелеймонівська, 19, )

про стягнення 41 781,79 грн.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.11.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕЛАГРЕЙН звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 41 781,791грн.

Позовну заяву обґрунтовано порушенням відповідачем строків доставки вантажів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2018р. було відкрито провадження по справі №916/1769/18. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.10.2018р. за вх.№21921/18 господарським судом одержано заяву позивача про розгляд справи за відсутністю позивача.

Відповідач в судове засідання надав відзив на позов від 12.11.2018р. за вх.ГСОО №23200/18, згідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими в звязку з чим в задоволені позову просить суд відмовити, з посиланням при цьому на відсутність вини у простроченні доставки вантажу.

Крім того, 25.10.2018р. за вх.№21825/18 господарським судом одержано клопотання відповідача, в якому останній просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50%, з посиланням на ненадання позивачем доказів понесення збитків внаслідок затримки доставки вантажу.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії :ька залізниця» в січні - лютому 2018 року здійснювалось перевезення вантажів зі станцій:

Бахмач - Пасажирський до станції призначення Березино здійснено перевезення вантажу (нитроамофоса, азофоска марка NPK 16:16:16) за залізничною накладною № 33531658;

Теребовля до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною № 36433381;

Теребовля до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною № 36447357;

Ксенієво до станції призначення Умань здійснено перевезення вантажу (порожні залізничні вогони) за залізничними накладними №№ 41574542, 41574559, 41575010;

Збараж до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничною накладною № 36479665, та досильною залізничною накладною №36524148;

Білобожниця до станції призначення Ксенієво здійснено перевезення вантажу (ячмінь) за залізничними накладними №№ 36490985, 36501617, одержувачем вантажів було товариство з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕЛАГРЕЙН.

За залізничною накладною № 33531658 від 25 січня 2018 року відправленням зі станції Бахмач - Пасажирський вантаж був повинен прийти до станції призначення Березино (відстань 1223км) 03 лютого 2018 року, а прибув 12 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 13 год. 20 хв. до 13 год. 37 хв. 12 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 12 лютого 2018 року в 14 год. 28 хв., що підтверджується відміткою в графі: № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничною накладною №36433381 від 08 лютого 2018 року відправленням зі станції Требовля вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 656 км) 13 лютого 2018 року, а прибув 17 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 22 год. 50 хв. до 22 год. 59 хв. 17 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 лютого 2018 року в 09 год. 53 хв., що підтверджується відміткою в графі: № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничною накладною № 36447357 від 09 лютого 2018 року відправленням зі станції Теребовля вантаж був повинен приити до станції призначення Ксенієво (відстань 656 км) 14 лютого 2018 року, а прибув 18 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 04 год. 50 хв. до 04 год. 55 хв. 18 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 лютого 2018 року в 09 год. 53 хв., що підтверджується відміткою у графі № 53 "Підтвердження иержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№41574542; 41574559; 41575010 від 10 лютого 2018р. року зі станції Ксенієво вантаж був повинен прийти до станції призначення Умань (відстань 463 км) 14 лютого 2018 року, а прибув 17 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 11 год. 16 хв. до 11 год. 18 хв. 17 лютого 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 17 лютого 2018 року в 11 год. 30 хв., що підтверджується відмітками у графі № 53 "Підтвердження гржання вантажу" накладних.

За залізничною накладною № 36479665 від 11 лютого 2018 року та залізничною накладною по досилці № 36524148 зі станції Збараж вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 644 км) 16 лютого 2018 року, а прибув 19 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 05 год. 25 хв. до 05 год. 28 хв. 19 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 досильної накладної. Розкредитування накладної по досилці представником вантажоодержувача здійснено 19 лютого 2018 року в 09 год. 18 хв., що підтверджується відміткою у графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

За залізничними накладними №№ 36490985, 36501617 від 12 лютого 2018 року зі станції Білобожниця вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 720 км) 17 лютого 2018 року, а прибув 22 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 15 год. 38 хв. до 15 год. 55 хв. 22 лютого 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 22 лютого 2018 року в 16 год. 14 хв., що підтверджується відмітками у графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

Згідно з п.1.1. договору №1165615 від 06 липня 2015 року про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надання залізницею додаткових послуг (далі договір), укладеному між позивачем та відповідачем, залізниця надає позивачу послуги, повязані з перевезенням вантажів, за надання яких проводяться розрахунки.

Згідно з Поясненнями щодо заповнення накладної (додаток 3 до Правил оформлення перевізних документів), у графі 49 накладної залізницею робиться відмітка щодо повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

Відповідно до вказаного Пояснення, у графі 53 накладної "Підтвердження одержання вантажу. Вантаж одержав", вказується дата одержання вантажу, номер довіреності на одержання вантажу, дата її видачі, серія і номер паспорта матеріально-відповідальної особи, яка одержує вантаж, та її підпис. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис одержувача.

У відповідності до параграфа 37 розділу VIII Правил перевезення вантажу ( Додаток 1 до СМГС), Перевізник видає Отримувачу належні йому листи накладної та додані до неї супровідні документи, а Отримувач у графі "Видача вантажу ставить дату, підпис та іншу інформацію у відповідності з національним законодавством країни призначення вантажу. Фактично видача вантажу здійснюється після оформлення видачі вантажу в накладній.

Відповідно до п.5 параграфу 32 "Оформлення перевізних документів на перевезення вантажів" Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженого наказом Укрзалізниці від 04 червня 2003 року №147-ц, - у графі "Оформлення видачі вантажу" накладної і проставляється календарний штемпель з датою розкредитування одержувачем перевізних документів.

За посиланнями позивача, виходячи з наведеного, відповідачем при здійсненні перевезень вантажів були порушені умови договору та встановлені діючим законодавством України строки доставки вантажів, а саме:

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 33531658 від 25 січня 2018 року складає вісім діб;

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 36433381 від 08 лютого 2018 року складає три доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 36447257 від 09 лютого 2018 року складає три доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладною № 33342494 від 06 січня 2018 року складає дві доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№41574542; 41574559; 41575010 від 10 лютого 2018р. року складає дві доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничною накладкою № 36479665 від 11 лютого 2018 року та досильною залізничною накладною № 36524148 від 14 лютого 2018 року складає дві доби;

- прострочення доставки вантажу за залізничними накладними №№ 36490985, 36501617 від 12 лютого 2018 року складає чотири доби.

Згідно з пунктом 4.1. договору залізниця несе відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України.

Посилаючись на вищевневедені обставини, позивач звернувся до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до статті 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 ЦК України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 ЦК України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (пункт 2 Статуту). На підставі Статуту затверджені Міністерством транспорту (Наказ № 644 від 21 листопада 2000 року Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів) Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (пункт 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року № 644, а також пунктом 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису).

Розділом 5 договору оформлення перевізних документів здійснюється в електронному вигляді із застосуванням цифрового підпису.

Згідно з пунктом 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200км.

Пунктом 2.1. Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з двадцять четвертої години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до пункту 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За вимогами Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №862/5083,оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Відповідно до пункту 1 Правил видачі вантажів про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше дванадцятої години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів). Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем.

Пунктом 2 Правил видачі вантажів встановлено, що крім повідомлення про прибуття вантажу начальник станції зобов'язаний повідомити одержувача про час подачі вагонів під вивантаження не пізніше ніж за дві години до подачі. За угодою між одержувачем і станцією подача може здійснюватися і без попереднього повідомлення.

Реєстрація повідомлень про прибуття і подавання вагонів здійснюється станцією в електронному або паперовому вигляді. Реєстрація повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження у паперовому вигляді здійснюється у книзі повідомлень за встановленою формою (додаток 7 до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року №113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 року за №165/3458).

Згідно з пунктом 10 Правил видачі вантажів при подаванні вагонів під вивантаження засобами вантажоодержувача на місця загального користування, передача їх провадиться безпосередньо на місцях вивантаження і засвідчується підписами представників станції і одержувача в пам'ятці про подавання/забирання вагонів.

Відповідно до статті 310 ГК України процес перевезення вантажу закінчується видачею вантажу.

Згідно з Поясненнями щодо заповнення накладної (додаток 3 до Правил оформлення перевізних документів), у графі 49 накладної залізницею робиться відмітка щодо повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

Відповідно до вказаного Пояснення, у графі 53 накладної "Підтвердження одержання вантажу. Вантаж одержав", вказується дата одержання вантажу, номер довіреності на одержання вантажу, дата її видачі, серія і номер паспорта матеріально-відповідальної особи, яка одержує вантаж, та її підпис. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис одержувача.

У відповідності до параграфа 37 розділу VIII Правил перевезення вантажу ( Додаток 1 до СМГС), Перевізник видає Отримувачу належні йому листи накладної та додані до неї супровідні документи, а Отримувач у графі "Видача вантажу" ставить дату, підпис та іншу інформацію у відповідності з національним законодавством країни призначення вантажу. Фактично видача вантажу здійснюється після оформлення видачі вантажу в накладній.

Відповідно до п.5 параграфу 32 "Оформлення перевізних документів на перевезення вантажів" Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженого наказом Укрзалізниці від 04 червня 2003 року №147-ц, - у графі "Оформлення видачі вантажу" накладної і проставляється календарний штемпель з датою розкредитування одержувачем перевізних документів.

Частинами 1, 3 статті 313 ГК України передбачено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01- 06/420/2012 від 04 квітня 2012 року, оглядового листа Втщого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення" № 01-06/662/2014 від 21 травня 2014 року нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200км.

Відповідно до пункту 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

За залізничною накладною № 33531658 від 25 січня 2018 року відправленням зі станції Бахмач - Пасажирський вантаж був повинен прийти до станції призначення Березино (відстань 1223км) 03 лютого 2018 року, а прибув 12 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 13 год. 20 хв. до 13 год. 37 хв. 12 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 12 лютого 2018 року в 14 год. 28 хв., що підтверджується відміткою в графі: № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

Прострочення доставки вантажу складає вісім діб.

Провізна плата складає 11228 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює (11228 грн. х 30% грн.) / 100 = 3368,40 грн.

За залізничною накладною №36433381 від 08 лютого 2018 року відправленням зі станції Требовля вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 656 км) 13 лютого 2018 року, а прибув 17 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 22 год. 50 хв. до 22 год. 59 хв. 17 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 лютого 2018 року в 09 год. 53 хв., що підтверджується відміткою в графі: № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

Прострочення доставки вантажу складає три доби.

Провізна плата складає 71472 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює (71472 грн. х 20%) /100=14294,40 грн.

За залізничною накладною № 36447357 від 09 лютого 2018 року відправленням зі станції Теребовля вантаж був повинен приити до станції призначення Ксенієво (відстань 656 км) 14 лютого 2018 року, а прибув 18 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 04 год. 50 хв. до 04 год. 55 хв. 18 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 накладної. Розкредитування накладної представником вантажоодержувача здійснено 18 лютого 2018 року в 09 год. 53 хв., що підтверджується відміткою у графі № 53 "Підтвердження иержання вантажу" накладної.

Прострочення доставки вантажу складає три доби.

Провізна плата складає 35886 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює (35886 грн. х 20%)/100 = 7177,20 грн.

За залізничними накладними №№41574542; 41574559; 41575010 від 10 лютого 2018р. року зі станції Ксенієво вантаж був повинен прийти до станції призначення Умань (відстань 463 км) 14 лютого 2018 року, а прибув 17 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 11 год. 16 хв. до 11 год. 18 хв. 17 лютого 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 17 лютого 2018 року в 11 год. 30 хв., що підтверджується відмітками у графі № 53 "Підтвердження гржання вантажу" накладних.

Прострочення доставки вантажу складає дві доби.

Провізна плата складає 2037 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює ((2037грн. х 10%) /100) х 3 = 611,19 грн.

За залізничною накладною № 36479665 від 11 лютого 2018 року та залізничною накладною по досилці № 36524148 зі станції Збараж вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 644 км) 16 лютого 2018 року, а прибув 19 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 05 год. 25 хв. до 05 год. 28 хв. 19 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою в графі 49 досильної накладної. Розкредитування накладної по досилці представником вантажоодержувача здійснено 19 лютого 2018 року в 09 год. 18 хв., що підтверджується відміткою у графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладної.

Прострочення доставки вантажу складає дві доби.

Провізна плата складає 11230 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює (11230грн. х10%) /100= 1123 грн.

За залізничними накладними №№ 36490985, 36501617 від 12 лютого 2018 року зі станції Білобожниця вантаж був повинен прийти до станції призначення Ксенієво (відстань 720 км) 17 лютого 2018 року, а прибув 22 лютого 2018 року, про що повідомлено вантажоодержувача в період часу з 15 год. 38 хв. до 15 год. 55 хв. 22 лютого 2018 року, що підтверджується відмітками в графі 49 накладних. Розкредитування накладних представником вантажоодержувача здійснено 22 лютого 2018 року в 16 год. 14 хв., що підтверджується відмітками у графі № 53 "Підтвердження одержання вантажу" накладних.

Прострочення доставки вантажу складає чотириі доби.

Провізна плата по кожній залізничній накладній складає 25346 грн.

Штраф за прострочення доставки вантажу дорівнює ((25346грн. +25346грн.) х30%) /100= 15207,60 грн.

Загальна сума штрафу складає:

3368,40 грн. + 14294,40 грн. + 7177,20 грн. + 611,19 грн. + 1123 грн. + 15207,60грн. = 41781,79 грн.

Отже, враховуючи зміст процитованих нормативно-правових актів, той факт, що ввірені перевізнику вантажі прибули в місце призначення із затримкою, а також те, що всупереч п.116 Статуту ПАТ „Українська залізниця не доведено виникнення прострочення не з його вини, господарський суд погоджується з доводами позивача стосовно порушення відповідачем визначених Статутом та Правилами термінів доставки вантажів, у звязку з чим на підставі п.116 Статуту залізниця має бути притягнута до відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого становить 41781,79 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до на 50%, на підставі ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України господарський, суд зазначає наступне:

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, суд повинен зясувати в т.ч. ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Вказані обставини встановлюються на підставі поданих боржником доказів.

З огляду на те, що відповідачем не надано будь-яких документальних підтверджень того, що в даному випадку наявні передумови для зменшення розміру штрафних санкцій, господарський суд у задоволенні відповідного клопотання залізниці відмовляє.

Посилання представника відповідача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 р. по справі № 906/754/17, господарським судом не приймаються до уваги, т.я. в цій постанові міститься лише висновок щодо можливості зменшення штрафу за певних передбачених законом умов, наявність яких, як вже вказано вище, в рамках провадження по справі № 916/1769/18 встановити не вдалось.

Суд, керуючись п.п.5 п.5 ст.13 ГПК України зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст.6 Конвенції зобовязує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору та витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕЛАГРЕЙН (03150, АДРЕСА_1, ) до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул.. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул.. Пантелеймонівська, 19, ) про стягнення 41 781,791грн.. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул.. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул.. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ МЕЛАГРЕЙН (03150, АДРЕСА_1, ) штраф за прострочення доставки вантажів за залізничною накладною № 33531658 від 25 січня 2018 року, за залізничною накладною № 336433381 від 08 лютого 2018 року, за залізничною накладною № 36447357 від 09 лютого 2018 року, за залізничними накладними №№ 415745424, 41574559, 41575010 від 10 лютого 2018 року, за залізничною накладною № 36479665 від 11 лютого 2018 року та досильною залізничною накладною №36524148 від 14 лютого 2018р., за залізничними накладними №№36490985, 36521617 від 12 лютого 2018р. в розмірі 41 781 (сорок одну тисячу сімсот вісімдесят одну) грн. 79 коп. та судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 листопада 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна