ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"12" листопада 2018 р. Справа№ 910/7025/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Кобос" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/7025/18 (суддя Трофименко Т.Ю., м. Київ, повний текст складено - 21.09.2018) за позовом Національного банку України до приватного акціонерного товариства "Кобос", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", про звернення стягнення на предмет іпотеки.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/7025/18 позов задоволено повністю; вирішено в рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. ІД, ідентифікаційний код 14360570) за Кредитним договором № 19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106) в розмірі 2 674 478 038 (два мільярди шістсот сімдесят чотири мільйони чотириста сімдесят вісім тисяч тридцять вісім) грн.. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №21 від 06.03.2015, укладеним між Національним банком України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ідентифікаційний код 00032106) та Приватним акціонерним товариством "КОБОС" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 12, ідентифікаційний код 32470815), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. та зареєстрований в реєстрі за № 447, а саме: нежилі будівлі літ. "В", літ. "Г", за адресою м. Київ, вул. Предславинська, буд. № 19, загальною площею 1 739,4 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, номер запису про право власності 2637276, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 25.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Слободян В.М. за індексним номером 9952314. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною згідно з Висновком про вартість об'єкту оцінки суб'єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська професійна оцінка", що станом на 01.11.2017 становить 40 308 000, 00 (сорок мільйонів триста вісім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні даної позовної заяви, враховуючи ціну позову у розмірі 40 308 000, 00 грн., обґрунтованим розміром судового збору було 604 620 грн.

Отже, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 906 930 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Крім того, апелянтом апеляційну скаргу подано після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України для її подання, без клопотання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, судом 13.09.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваного рішення. Отже, у такому випадку двадцятиденний строк на апеляційне оскарження вказаного рішення повинен обчислюватися з дати складання його повного тексту.

Повний текст рішення було складено судом - 21.09.2018, відповідно останнім днем строку, у який вказане рішення могло бути оскаржене в апеляційному порядку, є 11.10.2018.

Згідно відмітки органу поштового зв'язку на конверті (в якому до суду надійшла апеляційна скарга) апеляційна скарга була подана апелянтом 16.10.2018, тобто з пропуском, встановленого ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, строку на апеляційне оскарження, без клопотання про поновлення цього строку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на отримання ним оскаржуваного рішення 27.09.2018 можуть бути покладені в основу клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018.

Згідно з ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Кобос" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/7025/18 - залишити без руху.

2. Приватному акціонерному товариства "Кобос" усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом сплати суми судового збору у розмірі 906 930 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали в частині оплати судового збору у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

4. Роз'яснити апелянту про право на звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №910/7025/18 протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

5. Роз'яснити апелянту, що у випадку неподання скаржником заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 12.11.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко