ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" жовтня 2018 р. Cправа № 902/784/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши, у відкритому судовому засіданні, справу

за позовом Приватного підприємства «ЛЮВайС» (с.Сарни, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19154)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» (вул.Лесі Українки, буд.1, смт.Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22740)

про стягнення заборгованості в сумі 708 090,83 грн., 34 453,91 грн. - 3% річних, 149 635,91 грн. - збитків інфляції

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» (вул.Лесі Українки, буд.1, смт.Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22740)

до Приватного підприємства «ЛЮВайС» (с.Сарни, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19154)

про стягнення 1 366 960,17 грн.,

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

ПП «ЛЮВайС» - Козирєв І.М. - згідно ордеру;

Шматко Н.Г. - за довіреністю;

ТОВ «ДСП Відродження» - Гончар О.І. за довіреністю

СУТЬ СПОРУ :

Приватне підприємство «ЛЮВайС» звернулось до суду з позовом (вх. № суду 8161/17 від 19.08.2017 року) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» заборгованості в сумі 708 090,83 грн., 34 453,91 грн. - 3% річних, 149 635,91 грн. - збитків від інфляції.

Ухвалою суду від 19.08.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/784/17 (суддя Білоус В.В.) з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 10.10.2017.

За заявою судді Білоуса В.В. від 11.10.2017, згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 11.10.2017, сформовано колегіальний склад суду для розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 11.10.2017 справу прийнято до провадження колегіальним складом суду з призначенням до розгляду на 31.10.2017.

26.10.2017 до суду надійшла заява № б/н від 23.10.2017 про збільшення розміру позовних вимог за змістом якої ПП «ЛЮВайс» просило стягнути з ТОВ «ДСП Відродження» заборгованість в сумі 708 090,83 грн., 41612,46 грн. - 3% річних, 184415,03 грн. - збитків від інфляції. За змістом зазначеної заяви ПП «ЛЮВайс» виправлено арифметичну помилку допущену в прохальній частині позовної заяви щодо стягнення 3% річних згідно розрахунку (т. 1 а.с. 10) та збитків від інфляції згідно розрахунку (т. 1 а.с. 11) станом на дату звернення з позовом до суду, оскільки ціна позову визначена останнім виходячи із сум трьох відсотків річних та збитків від інфляції, згідно зазначених розрахунків, та судовий збір сплачено з врахуванням вказаних розмірів. З огляду на що заява № б/н від 23.10.2017 прийнята судом до розгляду.

31.10.2017 ТОВ «ДСП Відродження» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПП «ЛЮВайс» про стягнення заборгованості в сумі 1 366 960,17 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2017 зустрічний позов ТОВ «ДСП Відродження» до ПП «ЛЮВайС» про стягнення 1366960,17 грн. прийнято для спільного розгляду із первісним позовом ПП «ЛЮВайС» до ТОВ «ДСП Відродження» про стягнення заборгованості в сумі 708 090,83 грн., 34 453,91 грн. - 3% річних, 149 635,91 грн.- збитків від інфляції та призначено для спільного розгляду з первісним.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17 листопада 2017 року відповідно до автоматизованого розподілу справ, справу № 902/784/17 передано на розгляд судді Матвійчуку В.В., в зв'язку з тим, що указом Президента України від 10.11.2017р. за № 357/2017 головуючого суддю Білоуса В.В. призначено на посаду судді Касаційного господарського суду Верховного суду.

Ухвалою суду від 20.11.2017 справу № 902/784/17 прийнято до свого провадження. Призначено справу до розгляду на 07.12.2017.

Ухвалою суду від 07.12.2017 у справі призначено комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Ухвалою суду від 16.03.2018 провадження у справі поновлено. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.04.2018.

11.04.2018. до суду надійшла заява б/н. від 11.04.2018 за підписом представника ТОВ «ДСП Відродження» за довіреністю Гончара О.І., в якій останній просив: «Збільшити розмір позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» від 30.10.2017 до Приватного підприємства «ЛЮВайС» про стягнення 1366960,17 грн позовною вимогою наступного змісту: «Визнати удаваним Договір про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу № 19/18/14 від 19.08.2014 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 708090,83 грн. та Договір про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2017, що приховують договір суборенди земельних ділянок загальною площею 297га».

За результатами судового засідання 11.04.2018 підготовче засідання відкладено на 15.05.2018 про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 13.04.2018 заяву б/н. від 11.04.2018 представника ТОВ «ДСП Відродження» за довіреністю Гончара О.І. про збільшення розміру позовних вимог повернуто без розгляду.

10.05.2018 до суду надійшла апеляційна скарга ТОВ «ДСП Відродження» на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.04.2018.

Ухвалою суду від 10.05.2018 зупинено провадження у справі № 902/784/17 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду Вінницької області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Відродження» на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.04.2018 у справі № 902/784/17 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

17.07.2018 матеріали справи №902/784/17 повернуто до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 20.07.2018 поновлено провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання призначено на 27.08.2018.

24.07.2018 до суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ДСП Відродження» на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 13.04.2018 у справі.

За розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 25.07.2018, у зв'язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. в період з 23.08.2018 по 17.08.2018 у щорічній відпустці, призначено повторний атовматизований розподіл справи для вирішення питання зупинення провадження у справі № 902/784/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справу №902/784/17 розподілено судді Лабунській Т.І..

Ухвалою суду від 26.07.2018 справу №902/784/17 прийнято суддею Лабунською Т.І до провадження в частині вирішення питання про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі № 902/784/17 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду Вінницької області.

29.08.2018 матеріали справи №902/784/17 повернуто до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 03.09.2018 провадження у справі поновлено з призначенням підготовчого засідання на 27.09.2018.

В судовому засіданні 27.09.2018 судом оголошено перерву до 02.10.2018. (протокольна ухвала)

Ухвалою суду від 02.10.2018 закрито підготовче провадження та призначити справу для судового розгляду по суті 11.10.2018.

При розгляді справи 11.10.2018 судом оголошено перерву до 17.10.2018. (протокольна ухвала)

Ухвалою суду від 17.10.2018 оголошено перерву до 26.10.2018.

26.10.2018 через канцелярію суду від ТОВ «ДСП Відродження» надійшло клопотання, підтримане його представником в судовому засіданні 26.10.2018, про зупинення провадження у справі № 902/784/17, до вирішення справи № 925/1090/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» до Приватного підприємства «ЛЮВайС» про визнання удаваними укладені між сторонами Договір від 19.08.2014 № 19/18/14 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу та Договор від 10.09.2014 про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги. (провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.10.2018).

В судовому засіданні 26.10.2018 представник ПП «ЛЮВайС» заперечував проти клопотання ТОВ «ДСП Відродження» про зупинення провадження у справі.

При розгляді справи 26.10.2018 судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «ДСП Відродження» про зупинення провадження. При цьому, суд виходив з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Підстави, за наявності яких суд зобов'язаний зупинити провадження по справі, визначено ст.227 Господарського процесуального кодексу України. Право суду на зупинення провадження по справі та підстави вчинення таких дій визначено у ст.228 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно з п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі, йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Разом з цим, судом взято до уваги приписи ч. 5 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України про те, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На визначену судом з'явились представники ПП «ЛЮВайС» та ТОВ «ДСП Відродження». Представник ПП «ЛЮВайС» позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, заперечив проти задоволення зустрічного позову. Представник ТОВ «ДСП Відродження» заперечив проти первісного позову, просив задоволити зустрічні позовні вимоги.

У судовому засіданні 26.10.2018 прийнято судове рішення.

Стислий виклад позицій учасників судового процесу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ПП «ЛЮВайС» зазначає, що 19.09.2014 між ПП «ЛЮВайС» та ТОВ «ДСП Відродження» укладено Договір № 19/08/14 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу за яким, ПП «ЛЮВайС» було надано ТОВ «ДСП Відродження» безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в загальному розмірі 708 090,83 грн.

Умовами Договору визначено, що фінансова допомога надається терміном на 1 рік. Перебіг строку позичання з моменту надходження коштів Позичальнику. Після закінчення зазначеного строку Позичальник зобов'язується повернути повну суму фінансової допомоги протягом 3 (діб).

У визначений строк Договором ТОВ «ДСП Відродження» отримані кошти не повернув, що стало підставою звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості за Договором, трьох відсотків річних та збитків від інфляції. (т.1, а.с. 2-5)

В заяві №б/н від 23.10.2017 про збільшення розміру позовних вимог ПП «ЛЮВайС» зазначає про допущення арифметичної помилки в прохальній частині позовної заяви та просить стягнути з ТОВ «ДСП Відродження» 708 090,83 грн. основного боргу, 41 612,46 грн три відсотки річних та 184 415,03 грн збитків від інфляції. (т.1, а.с. 52,53)

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги ТОВ «ДСП Відродження» посилається на те, що 10.09.2014 між сторонами було укладено Договір про виконання зобов'язань щодо повернення фінансової допомоги, умовами якого передбачено, що ТОВ «ДСП Відродження», у зв'язку з відсутністю можливості виконання зобов'язань щодо повернення позики грошовими коштами, передасть ПП «ЛЮВайС» товар в обсягах і по цінах, визначених Договором від 10.09.2014. На виконання умов Договору ТОВ «ДСП Відродження» протягом вересня, жовтня 2014 року передало ПП «ЛЮВайС» товарно-матеріальні цінності загальною вартість 2 075 051,00 грн.

Таким чином, ТОВ «ДСП Відродження» стверджує, що не лише виконало зобов'язання щодо повернення позики, але й відвантажило на користь ПП «ЛЮВайС» товар, який останній отримав, але розрахунки не провів. Станом на 30.10.2017 заборгованість ПП «ЛЮВайС» перед ТОВ «ДСП Відродження» становить 1 366 960,17 грн, що підтверджується актом звірки від 01.11.2014. (т.1, а.с.63,64)

ПП «ЛЮВайС» в поясненнях № 0511 від 06.12.2017 по зустрічному позову заперечує укладення Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014. Наголошує, що сам Договір директор підприємства не підписувала, печатки не проставляла. Заперечує підписання акту звірки розрахунків від 01.11.2014. (т.1, а.с. 133,134)

ТОВ «ДСП Відродження» у відзиві б/н від 11.04.2018 на позовну заяву ПП «ЛЮВайС» наводить свої зауваження та заперечення щодо висновку за результатами проведення комплексної технічної та почеркознавчої експертизи № 90/61/62/18-21 від 03.03.2018. Наводить свої доводи щодо удаваності Договору про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу № 19/18/14 від 19.08.2014. (т.2, а.с.82-90)

ПП «ЛЮВайС» у відзиві № 11 від 06.04.2018 та заяві № 155 від 07.05.2018 заперечує факт укладання та виконання Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014. (т.2, а.с. 96,97,161-165)

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.08.2014 між ПП «ЛЮВайс» (за Договором Кредитор) та ТОВ «ДСП Відродження» (за Договором Позичальник) укладено Договір № 19/08/14 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу. (т. 1 а.с. 12,13).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Кредитор надає Позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу для поповнення обігових коштів, а останній зобов'язується повернути надані кошти у визначений договором строк.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, фінансова допомога надається Позичальникові на безвідсотковій основі.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, сума фінансової допомоги становить 708 090,83 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Договору, після закінчення строку, вказаного в пункті 4.1 Договору, Позичальник зобов'язується повернути повну суму фінансової допомоги протягом 3-х діб як що інше не передбачено додатковою угодою.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, фінансова допомога надається Позичальнику терміном на 1 (один) рік. Перебіг строку позичання встановлено з моменту надходження коштів Позичальнику.

На виконання умов Договору ПП «ЛЮВайс» перераховано ТОВ «ДСП Відродження» грошові кошти, а саме:

- 19.08.2014 в сумі 200 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 398 (т. 2, а.с. 3),

- 22.08.2014 в сумі 188 500,00 грн. згідно платіжного доручення № 411 (т. 2, а.с. 4),

- 01.09.2014 в сумі 319 590,83 грн. згідно платіжного доручення № 465 (т. 2, а.с. 5).

Всього, на виконання умов Договору було перераховано 708 090,83 грн.

В платіжних дорученнях вказане цільове призначення платежу: надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 19/08/14 від 19.08.2014.

За доводами ПП «ЛЮВайс», ТОВ «ДСП Відродження» безвідсоткову поворотну фінансову допомогу не повернуло.

Як свідчать матеріали справи 14.04.2017 ПП «ЛЮВайс» за вих. № 14/А/П/П на адресу ТОВ «ДСП Відродження» направлено претензійну вимогу про погашення заборгованості в сумі 708 090,83 грн., сплату 34453,91 грн. - 3% річних та 149635,91 грн. - інфляційних. (т.1 а.с. 17-20).

10.05.2017 за вих. № 170 ТОВ «ДСП Відродження» на адресу ПП «ЛЮВайс» направлено відповідь на претензію як на безпідставну з посиланням на існування інших взаємовідносин між сторонами спору. (т. 1 а.с. 23)

При цьому ТОВ «ДСП Відродження», звертаючись до суду з зустрічною позовною заявою, наголошує на виконанні перед ПП «ЛЮВайС» грошових зобов'язань за Договором № 19/08/14 про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу від 19.08.2014, в підтвердження чого посилається на Договір про виконання зобов'язань щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 р., укладений між ПП «ЛЮВайС» та ТОВ «ДСП Відродження». ( (т.1, а.с. 68, 69)

Стверджує, що на виконання Договору про виконання зобов'язань щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 протягом вересня, жовтня 2014 року передав ПП «ЛЮВайС» товарно - матеріальні цінності загальною вартістю 2 075 051 грн. згідно накладної від 06.10.2014 р. № 24. (т.1, а.с.70)

Згідно умов зазначеного Договору сторони - Кредитор та Боржник підтверджують, що в рамках Договору про безвідсоткову фінансову допомогу № 19/08/14 від 19.08.2014 Кредитор надав, а Боржник отримав кошти в загальній сумі 708 090, 83 грн. згідно наступних платежів

- від 19.08.2014 - на суму 200 000 грн. 00 коп.

- від 22.08.2014 - на суму 188 500 грн. 00 коп.

- від 01.09.2014 - на суму 319 590 грн. 00 коп.

Згідно п. 1.3 Договору Сторони погодили, що Боржник у зв'язку з неможливістю виконання зобов'язань щодо повернення отриманої фінансової допомоги, в рахунок погашення боргу, який вказаний в п. 1.2 цього договору, передасть на користь Кредитору товар - насіння соняшника, який вирощений на земельних ділянках, орендованих Боржником, а саме:

- земельні ділянки загальною площею 140,0 га по Дашівській селищній раді

- земельні ділянки загальною площею 157,0 га по Купченській сільській раді

Згідно п.2.1 Договору визначено, що ціна на насіння соняшника, яка передається Боржнику Кредитору становить 4,10 грн. за 1 кг. соняшника, з ПДВ.

Для погашення заборгованості Боржник має передати у власність Кредитора 172 705 кг. насіння соняшника.

Зазначений Договір з боку ПП «ЛЮВайС» підписаний ОСОБА_4, який скріплений печаткою ТОВ «ЛЮВайС», а з боку ТОВ «ДСП Відродження» - Головченко В.А., який скріплений печаткою «ДСП Відродження».

ПП «ЛЮВайС» заперечує укладення Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014. Стверджує, що Договір директор підприємства не підписувала, і печатки не проставляла.

Враховуючи обставини справи та те, що ПП «ЛЮВайС» заперечував факт підписання Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014, а також заперечує факт отримання товару за накладною від 06.10.2014 р. № 24 та підписання акту звірки розрахунків від 01.11.2014, суд, з метою встановлення справжності підпису директора ОСОБА_4 на наданих до суду ТОВ «ДСП Відродження» документах, ухвалою суду від 07.12.2017 призначив у справі комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу документів, проведення якої доручив експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Господарський суд зазначає, що за положеннями ст. 73 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта є одним із засобів доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України «Про судову експертизу»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява №61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Встановивши, що експертне дослідження проведено відповідно до Закону України «Про судову експертизу» кваліфікованими судовим експертом, висновок експерта відповідає вимогам, встановленим ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, сторонами будь-яких заперечень щодо висновку експерта не подано, господарський суд, оцінивши висновок за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність цього висновку, а відтак приймає його в якості належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд враховує, що згідно норм Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. (ч. 1 ст. 181).

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст.179).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, підпис є обовязковим реквізитом правочину, вчиненого у письмовій формі. Наявність підпису свідчить про волевиявлення сторони договору і саме волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу).

Відповідно до тексту Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 його підписано зі сторони Кредитора директором ПП «ЛЮВайС» ОСОБА_4.

Разом з цим, згідно експертного висновку від 03.03.2018 р. № 60/61/62/18-21 підпис від імені директора ПП «ЛЮВайС» ОСОБА_4 у Договорі про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014, видатковій накладній № РМ-0000024 від 6 жовтня 2014 року, акті звірки взаєморозрахунків від 01.11.2014 - виконаний не особою від імені якої він зазначений, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_4

Обставини стосовно того, що підпис від імені ОСОБА_4 на Договорі про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014, виконаний не самою ОСОБА_4, а іншою особою, не спростовуються іншими у справі доказами, у зв'язку з чим господарський суд приймає такий висновок судового експерта як належний доказ, який підтверджує встановлені у висновку обставини.

Таким чином, Договір про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 підписано зі сторони ПП «ЛЮВайС» невстановленою особою, повноваження якої на укладання відповідного Договору матеріалами справи не підтверджуються.

Судом також зважає, що згідно експертного висновку від 03.03.2018 р. № 60/61/62/18-21 відтиск печатки від імені ПП «ЛЮВайС» у Договорі про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 нанесений не печаткою експериментальні та вільні зразки відтисків якої надано для порівняльного аналізу.

З підстав викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується укладення Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014.

Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Пунктом 3.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 р. №11 " Про деякі питання визнання правочинів ( господарських договорів ) недійсними " передбачено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України ). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

За доводами ТОВ «ДСП Відродження», на виконання Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 останнім, за видатковою накладною № РН-0000024 від 06.10.2014, поставлено ПП «ЛЮВайС» насіння соняшника загальною вартістю 2 075 051,00 грн.

Водночас, як зазначено судом вище згідно експертного висновку від 03.03.2018 р. № 60/61/62/18-21, підпис від імені директора ПП «ЛЮВайС» ОСОБА_4 у видатковій накладній № РМ-0000024 від 06.10.2014 виконаний не особою від імені якої він зазначений, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_4 Крім того, відтиск печатки від імені ПП «ЛЮВайС» у видатковій накладній РН-0000024 від 06.10.2014 нанесений не печаткою експериментальні та вільні зразки відтисків якої надано для порівняльного аналізу.

Акт звірки розрахунків від 01.11.2014, наданий ТОВ «ДСП Відродження» в підтвердження наявності заборгованості у ПП «ЛЮВайС» перед ТОВ «ДСП Відродження» не є належним доказом, оскільки згідно експертного висновку від 03.03.2018 р. № 60/61/62/18-21 підпис від імені директора ПП «ЛЮВайС» ОСОБА_4 у акті звірки взаєморозрахунків (т.1 а.с.129), виконаний не особою від імені якої він зазначений, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_4 Підпис від імені бухгалтера ГІП «ЛЮВайС» ОСОБА_6 в акті звірки взаєморозрахунків (т.1 а.с. 129), - виконаний не особою від імені якої він зазначений, а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_6 Відтиск печатки від імені ПП «ЛЮВайС» у акті звірки взаєморозрахунків (т. 1 а.с. 129), - нанесений не печаткою експериментальні та вільні зразки відтисків якої надано для порівняльного аналізу.

Інших докаків виконання сторонами Договору про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014 матеріали справи не містять і ТОВ «ДСП Відродження» не надано.

Виходячи з наведеного, ТОВ «ДСП Відродження» не доведено виконання зобов'язань за Договором про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу № 19/18/14 від 19.08.2014, та наявності заборгованості у ПП «ЛЮВайС» перед ТОВ «ДСП Відродження» за Договором про виконання зобов'язання щодо повернення фінансової допомоги від 10.09.2014.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічних позовних вимог з зазначених ТОВ «ДСП Відродження» підстав, оскільки останнім не доведено належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

При цьому, позовні вимоги за первісним позовом ПП «ЛЮВайС» є обгрунтованими, та підтверджені матеріалами справи.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою мають ознаки договору позики, згідно якого в силу ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено факт перерахування ПП «ЛЮВайС» на рахунок ТОВ «ДСП Відродження» безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 708 090,83 грн.

Також встановлено те, що ТОВ «ДСП Відродження» не виконав вимогу ПП «ЛЮВайС» про повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у розмірі 708 090,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Строк та порядок повернення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги сторони погодили в п. 4.1. Договору, згідно якого ТОВ «ДСП Відродження» фінансова допомога надається терміном на 1 (один) рік. Враховуючи, що останній платіж за Договором ПП «ЛЮВайС» здійснило 01.09.2014, ТОВ «ДСП Відродження» зобов'язане було повернути суму безвідсоткової поворотної фінансової допомоги у строк до 01.09.2015 (включно).

Проте, ТОВ «ДСП Відродження» не надало належних та допустимих доказів виконання зобов'язань за Договором.

З урахуванням наведеного, зважаючи, що заборгованість в сумі 708 090,83 грн підтверджена матеріалами справи, суд дійшов висновку, що ПП «ЛЮВайС» правомірно заявлено до стягнення 708 090,83 грн. боргу за Договором.

Поряд з цим, за порушення ТОВ «ДСП Відродження» взятих на себе зобов'язань, ПП «ЛЮВайС» заявлено до стягнення 41 612,46 грн. три відсотки річних та 184 415,03 грн збитків від інфляції.

Розглядаючи зазначені вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних та збитків від інфляції є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного Договору та чинному законодавству.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та збитків від інфляції за допомогою програми "ЛІГА ЗАКОН", та встановлено, що наданий Позивачем розрахунок збитків від інфляції відповідає вимогам діючого законодавства, є арифметично правомірним. При цьому, при перевірці розрахунку трьох відсотків річних судом виявлено помилку в бік завищення, оскільки, за визначений в розрахунку період розмір відсотків складає 41 554,26 грн.

За таких обставин, вимога про стягнення трьох відсотків річних в сумі 58,20 грн, є такою, що заявлена безпідставно, та не підлягає до задоволення.

Крім того, 25.10.2018 від ПП «ЛЮВайС» надійшла заява від 25.10.2018 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 31 000,00 грн.

Розглядаючи зазначену заяву суд виходить з наступного.

За змістом ст. 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст. 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що 28.09.2018р. між ПП «ЛЮВайС» (за договором Клієнт) та Адвокатом Козирєвим Ігорем Миколайовичем (за договором Представник) укладено договір про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне правонаступництво № 14.

Згідно з предметом даного Договору Представник приймає на себе обов'язки представляти права і законні інтереси Клієнта в судових органах України усіх інстанцій, зокрема Господарському суді Вінницької області. Відповідно до цього Договору Представник уповноважується всіма правами, наданими законом Клієнту, щодо отримання зазначеної в п. 1.2. інформації та документів.

Відповідно до п. 4.1. Договору на визначення розміру гонорару Представника впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнту. Оплата встановлюється за домовленістю сторін.

Розмір гонорару погоджений сторонами становить 31 000,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_1 Козирєв Ігор Миколайович має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Житомирської області № 67/3 від 29.06.2017.

Факт надання послуг адвокатом Козирєвим І.М. та проведення ПП «ЛЮВайС» розрахунку за надані послуги підтверджується актом виконаних робіт та наданих послуг від 11.10.2018 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 14 від 11.10.2018 на суму 31 000,00 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг.

Таким чином, враховуючи те, що ПП «ЛЮВайС» надано Договір про надання правової допомоги, представлення інтересів та процесуальне правонаступництво; акт виконаних робіт та наданих послуг; підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату та який брав участь у судових засіданнях по даній справі, зважаючи на відсутність клопотання ТОВ «ДСП Відродження» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд дійшов висновку про доведеність вказаних судових витрат та покладення їх на ТОВ «ДСП Відродження» в межах задоволених позовних вимог.

При розподілі судових витрат судом враховано часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом ПП «ЛЮВайС».

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на наведене вище, в його сукупності та виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та відсутність правових підстав для задоволення зустрічної позовної заяви.

Що стосується витрат пов'язаних з проведенням експертизи, суд дійшов висновку про необхідність покладення витрат по оплаті судової експертизи на ТОВ «ДСП Відродження», виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.127 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до Акту № 60/61/62/1-21 від 03.03.2018 вартість експертних послуг склала 10 010,00 грн, зазначена сума сплачена наперед. Ухвалою суду від 07.12.2017 витрати за проведення експертизи покладено на Приватне підприємство «ЛЮВайС».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат в частині судового збору, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір за первісним позовом покладається на ТОВ «ДСП Відродження» в межах задоволених позовних вимог в розмірі 14 010,90 грн. . Судовий збір за зустрічним позовом залишається за ТОВ «ДСП Відродження».

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Первісний позов Приватного підприємства «ЛЮВайС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» (вул.Лесі Українки, буд.1, смт.Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22740, ) на користь Приватного підприємства «ЛЮВайС» ( с.Сарни, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19154, ) 708 090 (сімсот вісім тисяч дев'яносто) грн. 83 коп. - заборгованості; 41 554 (сорок одну тисячу п'ятсот п'ятдесят чотири) грн 26 коп. - 3% річних; 184 415 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста п'ятнадцять) грн ,03 коп. - інфляційних втрат; 10 009 (десять тисяч дев'ять) грн 38 коп. - витрат на проведення судової експертизи; 30 998 (тридцять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн 07 коп. - витрат на правову допомогу та 14 010 (чотирнадцять тисяч десять) грн 90 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В первісному позові в частині стягнення 58,20 грн трьох відсотків річних відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСП Відродження» до Приватного підприємства «ЛЮВайС» відмовити.

Судові витрати за зустрічним позовом покласти на позивача за зустрічним позовом.

Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку з перебуванням судді на лікуванні повний текст рішення складено та підписано 09 листопада 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ПП "ЛЮВайС" (с.Сарни, Монастирищенський р-н, Черкаська обл., 19154)

3 - ТОВ "ДСП Відродження" (вул. Лесі Українки, буд.1, смт.Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22740)