ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

14 листопада 2018 року м. ТернопільСправа № 921/467/18

Суддя Шумського І.П., розглянувши позовну заяву №1711 від 09.11.2018 Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області (вул. С.Бандери, 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724)

до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46022)

про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

09.11.2018 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява №1711 від 09.11.2018 (вх. №592) Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про:

- визнання протиправною бездіяльності посадової особи Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1, яка полягає у невизначенні ним своєю постановою порушення вимог пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП №55732329 та ненаданні відповідного доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України Про виконавче провадження, а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, а також про скасування усіх інших постанов, які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329;

- зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області визначити своєю постановою порушення вимог пунктів 1, 3, 5, 9 частини 1 статті 2 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому провадженні ВП №55732329 та надати відповідне доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України Про виконавче провадження, а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження», а також про скасування усіх інших постанов, які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329.

В обґрунтування підстав звернення з даним позовом до суду Великоберезовицькою селищною радою зазначено наступне. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 у справі №921/455/17-г/7 її зобовязано виконати рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №40-р/к від 24.11.2016. Рішення суду від 11.10.2017 у справі №921/455/17-г/7 набрало законної сили 07.11.2017. Великоберезовицькою селищною радою вищевказане рішення господарського суду виконано задовго до відкриття виконавчого провадження ВП №55732329, на підставі наказу виданого на примусове виконання цього судового рішення. 18.10.2018 Великоберезовицька селищна рада звернулась до заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 із заявою, в якій просила визначити своєю постановою порушення вимог п.п. 1,3,5,9 ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №55732329 та відповідно надати доручення начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо проведення у виконавчому провадженні ВП №55732329 дій, передбачених абзацами другим і третім частини 3 статті 74 Закону України Про виконавче провадження, а саме про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №55732329 відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження, а також про скасування усіх інших постанов, які винесені в межах виконавчого провадження ВП №55732329. 31.10.2018 нею отримано лист відповідь №10641/31-03-25 від 29.10.2018 Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким органу місцевого самоврядування було відмовлено у задоволенні його заяви від 18.10.2018.

Вищевказаний факт відмови, на думку заявника, свідчить про триваючу бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, котрою порушено права та інтереси Великоберезовицької селищної ради, через яку з органу місцевого самоврядування може бути безпідставно стягнуто більше 30 тисяч грн. різноманітних платежів, які виникли у звязку із відкриттям виконавчого провадження ВП №55732329 та інших виконавчих проваджень, похідних від нього.

Як вбачається із змісту позовної заяви, Великоберезовицькою селищною радою оскаржується бездіяльність посадової особи Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (органу ДВС) у ВП №55732329, яке за твердженням заявника відкрито на примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 у справі №921/455/17-г/7.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України вказано, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів чітко перелічений у ст. 20 ГПК України. У ній визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Згідно ч.1 ст.12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Вимоги, про які йдеться в позові Великоберезовицької селищної ради не можуть бути розглянутими за правилами господарського судочинства в порядку позовного провадження, оскільки вказівки про це не міститься в ст.ст. 12,20 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті позовного провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно частини 3 статті 175 Господарського процесуального кодексу України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зокрема, статтею 339 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч.1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» міститься розяснення, що скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Враховуючи приписи ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 339 ГПК України Великоберезовицька селищна рада не позбавлена права на звернення до Господарського суду Тернопільської області із скаргою на дії (бездіяльність) органу ДВС чи її посадових осіб в межах господарської справи №921/455/17-г/7, яка розглядалась під головуванням судді Стадник М.С.

Слід також зазначити, що статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом (ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.2 ч.1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пунктах 3, 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

З огляду на підстави відкриття виконавчого провадження та характер вчинюваних органом ДВС та посадовими особами дій (бездіяльності), розгляд справ щодо їх оскарження частково віднесений законодавцем до юрисдикції адміністративних судів.

З урахуванням усього вищенаведеного, підстав і предмету позову, право на визначення яких належить виключно позивачу (Великоберезовицькій селищній раді), розгляд позовної заяви №1711 від 09.11.2018 (вх. №592 від 09.11.2018) у всякому разі не може бути розглянуто господарським судом в порядку господарського судочинства за правилами позовного (наказного) провадження.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження у справі.

2.Позовну заяву №1711 від 09.11.2018 (вх. №592 від 09.11.2018) та доданими до неї документами, всього на 31-му аркуші, надіслати Великоберезовицькій селищній раді Тернопільського району Тернопільської області (вул. С.Бандери, 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, 47724).

3. В порядку ч.2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 14.11.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.П. Шумський