ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.11.2018 Справа № 905/1562/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Конько В.В.,

розглянувши клопотання Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк про призначення судової економічної експертизи

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ

до відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення заборгованості в розмірі 5415000,00 дол. США

Представники сторін:

від позивача: Микитенко О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Комісарова А.В. - за довіреністю;

від третьої особи: Григор'єв І.В. - за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сбербанк", м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 5415000,00 дол. США, з яких 3750000,00 дол. США заборгованість за основною сумою кредитної лінії та 1635000,00 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитною лінією.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне невиконання відповідачем умов договору про відкриття кредитної лінії №32-В/12/66/ЮО від 21.09.2012.

Ухвалою суду від 22.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1562/18; справу №905/1562/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 20.09.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ.

20.09.2018 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру документального підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за спірним кредитним договором; чи підтверджується документально оформлення операцій АТ «Сбербанк» з наданням кредиту, нарахування і сплати відсотків за користування кредитами позичальником за спірним договором, чи відповідає метод нарахування банком процентів за спірним кредитним договором вимогам Положення про кредитування банку, Положенням про облікову політику банку, Положенням про кредитування юридичних осіб у доларах США; чи підтверджується сума заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, вказана позивачем, враховуючи дати списання коштів з рахунків ДП «Донецька залізниця», дати конвертації валюти банком та дати зарахування банком коштів на рахунок, відкритий позичальнику у валюті заборгованості.

В обґрунтування клопотання Державне підприємство "Донецька залізниця" посилається на відсутність первинних документів які б підтверджували рух коштів, оскільки надані банком виписки по рахунку не є первинними документами, які підтверджують факт здійснення господарських операції і належним чином не оформлені та не відповідають вимогам чинного законодавства. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано інших документів для перевірки розрахунків та надання альтернативних розрахунків. Крім того, на думку відповідача, операції з обслуговування кредитної лінії ускладнюються операціями з закупівлі валюти, оскільки умовами договору передбачено здійснення розрахунків по погашенню тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами в іноземній валюті - доларах США. Відповідач вказує на неможливість провести самостійний розрахунок заборгованості з огляду на відсутність первинної документації по спірних правовідносинах через її знаходження на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Представник відповідача у підготовчих засіданнях підтримав клопотання про призначення судової економічної експертизи, просив його задовольнити.

Представник третьої особи у підготовчому засіданні та у наданих суду поясненнях б/н від 12.10.2018 та від 05.11.2018 підтримав клопотання про призначення судової економічної експертизи, просив його задовольнити.

Представник позивача у підготовчих засіданнях проти задоволення заяви відповідача про призначення судової економічної експертизи заперечив, просив суд в її задоволенні відмовити. 16.10.2018 надавав суду письмові пояснення щодо клопотання ДП «Донецька залізниця» про призначення судової експертизи, в яких зазначив, що в розрахунку заборгованості банком наведено чітку розгорнуту формулу здійснення розрахунку, для перерахування якої спеціальних знань не вимагається. Також позивач вказав, що ним подано повний та вичерпний перелік документів на підтвердження факту виникнення заборгованості за кредитним договором, порядку нарахування процентів за користування кредитом та сам факт відображення такого нарахування банком, погашення позичальником та факт залишку непогашеної заборгованості. Твердження відповідача про необхідність дослідження експертом внутрішньобанківської нормативної документації для підтвердження правильності здійснених банком розрахунків позивач вважає безпідставними, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором здійснюється виключно на підставі його умов, а не банківських внутрішніх локальних документів. 07.11.2018 від позивача надійшли до суду додаткові пояснення щодо клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, в яких позивач зазначає про відсутність у справі взаємно суперечливих доказів, контррозрахунків з боку відповідача, а тому правові підстави для призначення судової експертизи відсутні.

21.09.2012 між Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" (правонаступником якого є позивач Акціонерне товариство "Сбербанк", м. Київ, банк) та відповідачем, Державним підприємством "Донецька залізниця", м. Донецьк (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №32-В/12/66/ЮО (кредитний договір), за змістом п.1.1 якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в доларах США, що надалі іменується "кредитна лінія", та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у п.1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього Договору.

За своєю правовою природою договір №32-В/12/66/ЮО від 21.09.2012 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами п.п. 1.2, 1.4, 1.5 кредитного договору ліміт кредитної лінії складає 3750000,00 доларів США. Останній день дії кредитної лінії - 18.05.2015. У цьому договорі терміном «останній день дії кредитної лінії» позначається термін, з настанням якого зобов'язання банку з наданням позичальнику кредиту на умовах цього договору припиняються. Кредит надається на капітальні інвестиції.

За умовами п.п. 4.1, 4.2 кредитного договору в день підписання цього договору банк відкриває позичальнику позичковий рахунок для обліку кредиту. Банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання траншу в сумі, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору, укладеної між позичальником і банком, у строк не пізніше 3 днів з дня її укладення. Додаткові угоди про надання окремих траншів можуть бути укладені лише за взаємною згодою сторін і є невід'ємною частиною цього договору. У кожній такій додатковій угоді сторони повинні визначити:

- розмір траншу кредиту в межах розміру ліміту кредитної лінії;

- строк надання і повернення траншу кредиту;

- реквізити для надання кредиту, якщо вони відрізняються від зазначених у п.9.2 цього договору.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору протягом строку дії кредитної лінії та у межах вільного залишку її ліміту за умови укладення додаткових угод згідно з п.4.2 цього договору позичальник має право необмежену кількість разів отримувати кредит у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Зобов'язання банку з надання позичальнику кредиту за цим договором чинне лише в межах терміну дії банківської ліцензії банку, виданої Національним банком України.

Після укладення додаткової угоди згідно з п.4.2 цього договору банк здійснює кредитування позичальника за умови, що:

- заява позичальника про надання кредиту оформлена відповідно до вимог цього договору;

- виконані умови, передбачені п.4.4 цього договору та відсутні обставини, які відповідно до п.8.3 цього договору надають право банку в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права, передбачені законодавством України та/або цим договором та/або договорами забезпечення. Банк зобов'язаний надавати позичальнику кредитні кошти на підставі його заяви не пізніше 3 робочих днів з дня її отримання або протягом більш тривалого строку, зазначеного в такій заяві. Заява подається в банк в письмовому вигляді або передається в електронному вигляді засобами системи "клієнт-банк" з використанням електронних підписів у порядку та на умовах передбачених відповідним договором, укладеним позичальником з банком (п.4.5 кредитного договору).

Згідно із п.8.1 кредитного договору позичальник зобов'язується повертати банку кожен із траншів кредиту у термін, зазначений у відповідній додатковій угоді до цього договору.

За приписами п.п.6.1 - 6.3 кредитного договору позичальник зобов'язується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховуються при нарахуванні процентів. Проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1 - 6.2 цього договору, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 робочих днів, наступних за днем закінчення періоду. При цьому під "періодом" сторони розуміють кожний з періодів, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір, і закінчується в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (т.ч. проценти за кредитом за такий день нараховуються).

Пункти 1, 2 додаткового договору №1 від 26.10.2012 до договору про відкриття кредитної лінії №32-В-В/12/66/ЮО від 21.09.2012 сторонами погоджено, що банк надає позичальнику транш кредиту в сумі 3750000,00 доларів США, на строк з 26.10.2012 по 20.08.2015, розмір процентної ставки на рівні 12,0% річних.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання банком та позичальником, скріплення печатками сторін, та зобов'язання по ньому виникають після погодження залучення кредиту Міністерством інфраструктури України та Міністерством фінансів України, і діє до повного виконання зобов'язань позичальника по цьому договору (п.11.3 укладеного сторонами правочину).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Позивачем до матеріалів справи надані: розрахунок заборгованості ДП "Донецька залізниця" за договором про відкриття кредитної лінії №32-В/12/66/ЮО від 21.09.2012 станом на 14.08.2018, належним чином завірена копія договору про відкриття кредитної лінії №32-В/12/66/ЮО від 21.09.2012 зі змінами та доповненнями, заява ДП "Донецька залізниця" №НЗЕ-10/2987 від 26.10.2012 про видачу кредитних коштів, меморіальний валютний ордер №39589601 від 26.10.2012 на суму 3750000,00 доларів США, виписки по наступним особовим рахункам ДП «Донецька залізниця», сформовані станом на 14.08.2018, №0233, №0233, №0233, №0233, №233, №0233, №0233, №0233, №0233 та №0233.

За приписами п.п. 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 566 від 30.12.1998 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003р. N254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за N559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Приписами п. 5.4. Положення про організацію операційної діяльності в банках України передбачено, що особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як зазначалось вище, до матеріалів справи надані виписки з рахунків обліку, якими позивач підтверджує свої вимоги, підписані головним фахівцем ВАРП ОСОБА_6 та головним фахівцем ВСАОЮО ОСОБА_7

З урахуванням вищевикладеного, суд приймає банківські виписки та меморіальний ордер, як належні докази на підтвердження видачі кредиту, нарахування та сплати заборгованості.

Як зазначається в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість встановлення обставин, які мають значення для справи без призначення судової експертизи шляхом оцінки належних та допустимих доказів в їх сукупності та відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях при дослідженні та оцінці документальних доказів наявних у матеріалах справи, які не є суперечливими (банківські виписки, розрахунок заборгованості позивача). Крім того, контррозрахунок заборгованості відповідачем не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено необхідності у призначенні судової економічної експертизи у цій справі.

В той же час, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, оскільки у суду відсутні підстави для її призначення, та, окрім того, призначення експертизи є правом, а не обов'язком суду.

Керуючись ст. 42, 99, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд:

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державного підприємства "Донецька залізниця", м.Донецьк про призначення судової економічної експертизи відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.11.2018.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Г.Є. Курило