ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2018 р. Справа № 910/8810/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Менеджмент Системс", с. Проліски, Бориспільський р-н, Київська область

про стягнення 171 091, 26 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулось в господарський суд міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Менеджмент Системс" про стягнення 140 760, 00 грн основної заборгованості, 24 407, 78 грн інфляційних збитків та 5 923, 48 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо оплати наданих послуг з розміщення майна за договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2018 р. позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Менеджмент Системс" про стягнення суми основного боргу за Договором про надання послуг № 01022016 від 01.02.2016 в розмірі 140 760, 00 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 24 407, 78 грн та 3% річних у розмірі 5 923, 48 грн направлено за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.07.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8810/18 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Менеджмент Системс" про стягнення 171 091, 26 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов'язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08322, Київська обл., Бориспільський район, село Проліски, вулиця П. Морозова, будинок 8, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 р. між позивачем (надалі - Виконавець) та відповідачем (надалі - Замовник) було укладено договір № 01022016 про надання послуг з розміщення, згідно умов п. 1.1. якого предметом цього договору є зобов'язання Виконавця надати послуги з розміщення майна Замовника, перелік якого визначається в Акті приймання-передачі, що є невід'ємною частиною цього Договору, на території Виконавця, яка перебуває у віданні Виконавця за адресою: Україна, м. Київ, вул. Вакуленчука, 4 (далі - Послуги). При цьому Замовник підтверджує, що не має обмежень щодо свого права розпорядження майном, майно на момент укладення цього договору нікому іншому не продано, не подаровано, не відчужено іншим способом, не надано в заставу, не передано в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває, права третіх осіб (права наймача, право застави, право довічного утримання тощо) щодо майна відсутні, питання права власності на майно не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначеного майна відсутні, майно не внесено до статутного капіталу інших юридичних осіб тощо.

Пунктом 1.2. договору визначено відомості про період розміщення: з моменту підписання акту приймання-передачі до "_" ______ 2016 року.

Відповідно до п. 2.1. договору Замовник за власний кошт доставляє на адресу розміщення Майно, повернення Майна здійснюється Замовником самостійно з підписанням з Виконавцем акту прйимання-передачі. Виконавець надає територію, яка перебуває у його віданні для розміщення майна Замовника.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що вартість послуг за цим Договором становить 30, 00 грн. з ПДВ за добу розміщення одиниці Майна. Загальна вартість Послуг визначається Виконавцем на підставі Акту приймання-передачі та закріплюється у виставленому Виконавцем Замовнику рахунку фактурі, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. договору розрахунки по сплаті вартості Послуг здійснюється Замовником у безготівковій формі - шляхом переказу відповідної суми у національній валюті України на банківський рахунок Виконавця, на підставі рахунку фактури виставленого Виконавцем на умовах попередньої оплати, в строк 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору.

Згідно п. 4.3. договору Виконавець має право у разі наявності заборгованості Замовника за цим Договором притримати майно Замовника згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 4.3. договору Замовник зобов'язується здійснити розміщення та забрати майно за актом приймання-передачі; здійснити розрахунки за Послуги на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 8.1. договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками Сторін. При цьому, Сторони погодили та керуючись ст. 631 ЦК України визначили, що умови договору застосовуються до відносин, які виникли до його укладення, а саме з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі та діє до встановленого в п. 1.2. цього Договору строку, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

Згідно п. 8.2. договору Сторони за взаємною згодою можуть достроково припинити його дію, або продовжити на новий узгоджений тремін, шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього Договору.

На виконання умов договору позивачем у період з березня по квітень 2016 р. було надано відповідачу послуги з розміщення майна на загальну суму 140 760, 00 грн, що підтверджується актом надання послуг № 17297 від 31.03.2016 р. на суму 84 570, 00 грн, актом надання послуг № 22844 від 30.04.2016 р. на суму 56 190, 00 грн, наявними у матеріалах справи.

19.05.2016 р. між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду до Договору № 01022016 від 01.02.2016 р., відповідно до якої Сторони домовились про дострокове розірвання договору та повернення майна Замовника.

У грудні 2016 року позивач звернувся до відповідача із платіжною вимогою № 6-2868 від 30.12.2016 р., у якій просив протягом 7-ми днів здійснити оплату наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача в розмірі 140 760, 00 грн та повідомив про притримання розміщеного майна відповідача до моменту повної оплати наданих послуг. Факт направлення та отримання відповідачем платіжної вимоги підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 735 від 30.12.2016 р., наявним у матеріалах справи.

У квітні 2018 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 6-914 від 04.04.2018 р. щодо сплати заборгованості за надані послуги, у якій просив розглянути дану претензію, перерахувати заборгованість за надані послуги у розмірі 140 760, 00 грн та повернути підписаний Акт звірки взаєморозрахунків. Факт направлення претензії підтверджується фіскальним чеком № 5079 від 05.04.2018 р. та поштовим повідомленням № 016 від 08.05.2018 р. про повернення, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із наданням послуг здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В частині 1 ст. 903 цього ж кодексу зазначено, що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 цього ж кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо оплати наданих послуг не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 140 760, 00 грн, що підтверджується договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р., додатковою угодою до договору від 19.05.2016 р., актом надання послуг № 17297 від 31.03.2016 р. на суму 84 570, 00 грн, актом надання послуг № 22844 від 30.04.2016 р. на суму 56 190, 00 грн, платіжною вимогою № 6-2868 від 30.12.2016 р., претензією № 6-914 від 04.04.2018 р., актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2017 р., наявними в матеріалах справи.

Відповідно до риписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обовязків по оплаті наданих послуг за договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 140 760, 00 грн за договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р. є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 24 407, 78 грн інфляційних збитків та 5 923, 48 грн 3% річних за період прострочення відповідачем виконання обов'язку по оплаті наданих послуг з 08.02.2017 р. по 04.07.2018 р., у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
08.02.2017 -04.07..001.17324412.62165172.62

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р. у вищевказаний період становить 24 412, 62 грн.

Оскільки розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості, на які претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 24 407, 78 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором № 01022016 про надання послуг з розміщення від 01.02.2016 р. у вищевказаний період у розмірі 5 923, 48 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Менеджмент Системс" (08322, Київська обл., Бориспільський район, село Проліски, вулиця П. Морозова, будинок 8; ідентифікаційний код 37227257) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, м. Київ, вулиця Кудрявська , будинок 23; ідентифікаційний код 33745659) 140 760 (сто сорок тисяч сімсот шістдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 24 407 (двадцять чотири тисячі чотириста сім) грн 78 (сімдесят вісім) коп. інфляційних збитків, 5 923 (п'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) грн 48 (сорок вісім) коп. 3% річних та судові витрати 2 566 (дві тисячі п'ятсот шістдесят шість) грн 37 (тридцять сім) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца