ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2671/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Суми
до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, м. Харків
про стягнення 19848,37 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1, дов. №22/11-12552-Рм-18 від 17.10.2018 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Суми звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, м. Харків про стягнення з відповідача 19197,79 грн. боргу, 554,13 грн. пені та 96,45 грн. 3% річних за договором про надання послуг бізнес-мережі для соживачів сегмента малі та середні підприємства № 004566/Г-7 від 01 січня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2671/18, призначено розгляд справи в судовому засіданні 31 жовтня 2018 року на 11 годин 20 хвилин та про розгляд справи повідомлено сторін.

18 жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду Харківської області від Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшов відзив (вхідний № 30110) на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

24 жовтня 2018 року через канцелярію господарського суду Харківської області від Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" надійшла відповідь (вхідний № 30453) на відзив, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засіданні.

Враховуючи пункт 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України 31 жовтня 2018 року суд починає розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 31 жовтня 2018 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15 листопада 2018 року до 11 годин 30 хвилин.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у наданій відповіді на відзив підтримує заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну позов визнає частково; просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період - липень 2018 року в сумі 3479,60 грн. та зменшити на 90% розмір штрафних санкцій.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, вислухавши пояснення повноважного представника відповідача, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (позивачем, оператором) та Північно-Східним міжрегіональним управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (відповідачем, бізнес-абонентом) було укладено договір №_004566/Г-7 про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства.

Згідно пункту 1.1 договору, оператор надає бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі (далі - послуги), що визначаються у замовленні послуг та відповідних Угод до цього договору, а бізнес-абонент отримує послуги, визначені у відповідних угодах, додатках та замовленні, та сплачує їх вартість. У разі зміни законодавства в сфері телекомунікацій щодо порядку надання та отримання телекомунікаційних послуг оператор та бізнес-абонент зобов'язуються з дати набрання чинності новим актом законодавства дотримуватися його положень. У такому випадку договір застосовується лише в частині, яка не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до пункту 1.2. договору під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування бізнес-абонента, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування.

Згідно пункту 2.1. договору оператор організовує бізнес-абоненту лінію(ї) зв'язку для надання послуг або у разі відсутності технічної можливості пропонує бізнес-абоненту інші варіанти підключення.

Відповідно до пункту 2.2. договору перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг бізнес-абоненту визначаються в замовленні послуг та в окремих угодах до цього договору, що підписуються сторонами і є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.4. договору датою початку надання замовлених бізнес-абонентом послуг вважається дата, яка визначена у відповідному акті та/або в наряді на підключення послуг.

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони за цим договором мають права та несуть обов'язки, передбачені умовами та порядком надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком" (далі - умови Укртелекому, затверджені оператором, опубліковані на офіційному веб-сайті Оператора http://ukrtelecom.ua) і чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про телекомунікації", Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг.

Згідно пункту 4.1. договору бізнес-абонент здійснює оплату замовлених послуг з тарифами, зазначеними у додатку до угод до цього договору та умовами Укртелекому.

Відповідно до пункту 4.2. договору порядок оплати наданих телекомукаційних послуг здійснюється (попередньою оплатою (внесення авансу) або в кредит). Оплата послуг проводиться у національній валюті України.

Згідно пункту 4.3. договору рахунок (рохунок-акт) за послуги бізнес-абонент повинен оплатити не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора.

Відповідно до пункту 4.4. договору пеня за прострочення оплати послуг, починає нараховуватися з 21 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у пункті 4.3 цього договору.

Згідно пункту 5.2. договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 5.3. догвору у разі, коли жодна зі сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний рік на таких самих умовах.

Як вказує позивач у позовній заяві, він свої зобов'язання за договором №_004566/Г-7 про надання послуг бізнес-мережі для споживачів сегмента малі та середні підприємства від 01 січня 2017 року виконав в повному обсязі.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач свої зобов'язання з оплати отриманих послуг за рахунками-актами: № 4.2018.004566 за телекомунікаційні послуги за квітень 2018 року; № 5.2018.004566 за телекомунікаційні послуги за травень 2018 року; № 6.2018.004566 за телекомунікаційні послуги за червень 2018 року; № 7.2018.004566 за телекомунікаційні послуги за липень 2018 року не виконав.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, статтей 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку обґрунтованості позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача 19197,79 грн. основного боргу, який підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглянувши частину позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 96,45 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок 3% річних, відповідно до якого сума 3% річних складає 96,45 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем 3% річних, враховуючи приписи статті 625 Цивільного кодексу України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, а сума 3% річних складає 96,45 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 96,45 грн. 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 554,13 грн. суд зазначає наступне.

Згідно статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно пункту 4.4 договору сторонами передбачено відповідальність у вигляді пені в разі несвоєчасної оплати послуг.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства і загальний розмір пені складає 554,13 грн.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені на 90%, викладене у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій. При вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступень виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначність прострочення виконання, наслідки порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Виходячи з вище викладеного, а саме дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені на 90%.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 55,42 грн. пені задовольнити, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 498,71 грн. пені відмовити.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частни 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (61010, м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" () в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (40030, м. Суми, вул. Іллінська, 2, ) 19197,79 грн. боргу, 55,42 грн. пені, 96,45 грн. 3% річних від простроченої суми та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 498,71 грн. пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статтей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 20.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_2