номер провадження справи 17/96/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 Справа № 908/1798/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/1798/18:

за позовною заявою: державного підприємства Київська лісова науково-дослідна станція, 07352, Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ, 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А

про стягнення 8 147,05 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 07.07.18 № 143

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

07.09.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 04.09.18 з вимогами державного підприємства Київська лісова науково-дослідна станція (далі ДП Київська лісова НДС) до товариства з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ (надалі ТОВ БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ) про стягнення 8 147,05 грн. за договором поставки від 10.08.15 № 90. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України.

07.09.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою суду від 12.09.18 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1798/18 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно номер провадження 17/96/18. Судове засідання призначено на 11.10.18.

Ухвалою суду від 11.10.18 відкладено розгляд справи № 908/1798/18 на 12.11.18.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні суду 12.11.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представника позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судовому засіданні 12.11.18 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 04.09.18. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованості в розмірі 8 147,05 грн. за договором поставки від 10.08.15 № 90

Відповідач в судові засідання не зявився, відзив на позов до суду не надав.

Про дату, час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/1798/18, станом на час відкриття провадження у цій справі місцезнаходженням ТОВ БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ є: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А.

З метою повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/1798/18 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 234, 247, 250, 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 12.09.18 про відкриття провадження у справі.

Крім того, відповідачу також направлялась ухвала від 11.10.18 в порядку ст.ст. 2, 7-9, 13, 15, 120, 121, 202, 216, 234, 235, 248, 252 ГПК України.

Більш того, з метою забезпечення належного права на судовий захист інформація про час і місце судового засідання призначеного до розгляду на 12.11.18 у справі № 908/1798/18 було розміщено на офіційному веб-порталі Судова влада України (на сторінці господарського суду Запорізької області, роздруківка із сайту долучена до матеріалів цієї справи).

Однак, ухвала про відкриття провадження у справі від 12.09.18 та ухвала від 11.10.18 про відкладення розгляду справи повернулись до господарського суду з відміткою відповідного поштового відділення: «підприємство за зазначеною адресою не знаходиться».

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/1798/18.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/1798/18, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача в судовому засіданні 12.11.18, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказано позивачем в позовній заяві від 04.09.18, між державним підприємством Київська лісова науково-дослідна станція (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю ОПТІМУС ВУД ГРУП (Покупець) укладено договір поставки від 10.08.15 № 90 (копія якого додано до матеріалів справи), за умовами якого (п. 1. договору) постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити покупцю: пиловник хвойний 250 м. куб, баланси хвойних порід 50 м. куб, дровяна деревина для технологічних потреб хвойних порід н.я. 200 м. куб, згідно із протоколом погодження ціни (додаток № 1) (товар), а покупець зобовязується прийняти й оплатити товар у порядку і на умовах, передбачених договором.

Згідно із п. 2.2. договору, кількість, асортиментний перелік товару визначається в замовленні.

Відповідно до п. 3.1. договору, поставка здійснюється на підставі замовлення що подається покупцем, складене у письмовій формі. У замовленні зазначається найменування, асортимент, кількість товару, згідно із протоколом погодження цін (додаток № 1), інші дані, які сторони вважають за доцільне тут передбачити.

Замовлення вважається прийнятим до виконання, якщо протягом двох робочих днів після його одержання постачальник виставить як письмове підтвердження замовлення рахунок-фактуру, інакше в цей строк постачальник у письмовій формі повинен повідомити покупцю про відхилення замовлення або про заперечення щодо окремих його умов (п. 3.2. договору).

У відповідності до п. 3.3. договору, поставка товару здійснюється після оплати товару (п. 5 договору). Строк поставки товару становить 10 днів з дати оплати товару. В рахунок-фактурі може встановлюватися конкретний строк поставки в межах загального строку поставки.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю і якістю згідно з підписаними сторонами накладними. Якщо за результатами прийняття товару не відповідає стандартам, технічним умовам, іншій документації, то покупець має право відмовитися від прийняття товару (п. 4.2. договору).

Згідно із п. 4.4. договору, постачальник зобовязаний надавати на кожну партію товару відповідні документи, в тому числі ті, що підтверджують якість товару.

Відповідно до п. 5.1. договору, ціни на товар зазначаються у протоколі погодження ціни (додаток № 1), яка є невідємною частиною договору.

Загальна сума договору становить 300 000,00 грн. Загальна сума договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п. 5.2. договору).

У відповідності до п. 5.3. договору, покупець оплачує товар у порядку передоплати на підставі рахунка-фактури протягом трьох банківських днів із дня його виставлення.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що форма розрахунків безготівкова та/або готівкова.

Згідно із п. 7.4. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами в день, зазначений на початку, і діє до 31.12.15, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Сторони мають право за допомогою укладання додаткової угоди пролонгувати дію договору на певний строк.

Пунктом 8.2. договору визначено, що покупцем є ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП».

ДП Київська лісова науково-дослідна станція відвантажила ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП» товар, який було прийнято уповноваженою особою ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП», що підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких надано позивачем до матеріалів справи, а саме: № РН02-01021 від 13.08.15 на суму 8 979,44 грн., № РН02-01104 від 28.08.15 на суму 5 651,09 грн., № РН02-01110 від 31.08.15 на суму 5 573,70 грн., № РН02-01111 від 31.08.15 на суму 1 602,00 грн., № РН02-01131 від 03.09.15 на суму 5 753,72 грн., № РН02-01288 від 29.09.15 на суму 3 669,54 грн., № РН02-01610 від 09.12.15 на суму 1 582,62 грн. та № РН02-01689 від 28.12.15 на суму 2 170,80 грн.

Державним підприємством Київська лісова науково-дослідна станція надіслано ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП» претензію від 17.03.17 № 81, в якій зазначено (дослівно): «Між ДП «Київська ЛНДС» та ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП» було укладено Договір постачання № 90 від 10.08.2015р., згідно якого вам здійснювалось постачання лісопродукції. Відповідно товаро-транспортній накладій № РН02-014116 від 21.10.2015р. вам було відпущено лісопродукції на загальну суму 9 405,01 грн. Станом на 28 лютого 2017 року за ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП» сума основного боргу складає 8 147,05 грн. … Просимо сплатити суму основного боргу на наш рахунок … або готівкою через касу підприємства, в 7-ми денний строк з моменту отримання даної претензії …».

Згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/1798/18, датою державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ є 12.03.10, а датою взяття на облік Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області є 15.03.10.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України суд дійшов висновку щодо відмови в задоволені позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Із матеріалів справи вбачається, що договір поставки від 10.08.15 № 90 було укладено між державним підприємством Київська лісова науково-дослідна станція (позивачем у справі) та ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП».

Згідно із наданими до справи товарно-транспортними накладними, які зазначені вище, позивач відвантажив товар саме ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП», який (товар) було прийнято уповноваженою особою ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП», що підтверджується підписами у вказаних товарно-транспортних накладних уповноваженої особи останнього та довіреностями на приймання вантажу, а саме: № 081301 від 13.08.15 та № 083103 від 31.08.15.

У позовній заяві за вих. від 04.09.18 та в судовому засіданні 12.11.18 уповноважений представник позивача зазначив, що відповідач після укладення договору поставки від 10.08.15 № 90 в подальшому змінив своє найменування з товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС ВУД ГРУП» на товариство з обмеженою відповідальністю «БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ».

Однак, як вже встановлено вище судом, відповідно до безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (отриманих судом 12.09.18 з офіційного сайту Міністерства юстиції України), датою державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ є 12.03.10, а датою взяття на облік Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області - 15.03.10. При цьому, жодних змін в назві підприємство не здійснювало (станом на час розгляду цієї справи судом).

Крім того, згідно із вказаним витягом, будь-яких структурних підрозділів чи філій товариство з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ не має.

Таким чином, в суду відсутні будь-які правові підстави вважати, що товариство з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ має відношення до покупця за договором поставки від 10.08.15 № 90 - ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП».

З підстав наведених вище судом визнаються недоведеними твердження позивача у цій справі (надані суду в засіданні 12.11.18) про те, що ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП» змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ та, як наслідок, є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи № 908/1798/18, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи вказану справу по суті спору судом враховано, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України та інших підзаконних нормативно-правових актів, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку з чим, суд відмовляє позивачу в задоволені позовних вимог за недоведеністю.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак, позивачем не подано до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Також судом під час вирішення справи по суті спору було враховано, що згідно з розділом 6 договору поставки від 10.08.15 № 90 ідентифікаційним кодом покупця (ТОВ «ОПТІМУС ВУД ГРУП») є №: 37013020.

Разом із тим, вказаний ідентифікаційний код за №: 37013020 належить товариству з обмеженою відповідальністю БІС-ТРЕЙД КОМПАНІ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 48, 129, 202, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.11.18

Суддя В.Л. Корсун