ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/956/17

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка (Кутузова), буд. 131; ) в особі ліквідатора Буличова Сергія Олександровича

до відповідача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 400836,37 грн.

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лексвінхаус», м. Київ () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», Київська обл., м. Бровари () - Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/956/17 за заявою ТОВ «Лексвінхаус» про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» у порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 12.06.2018 визнано банкрутом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Буличова С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

05.11.2018 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» в особі ліквідатора Буличова С.О. від 02.11.2018 № 186 (вх. № 2532/18) до ОСОБА_2 про стягнення 400836,37 грн., яка була передана судді Наріжному С.Ю. в порядку ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство для розгляду в межах провадження у справі № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

В позовній заяві ліквідатор просить суд стягнути з Відповідача заборгованість у сумі 400836,37 грн. (з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних) у зв'язку з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу майнових прав № 33-КБ від 03.11.2015 щодо оплати отриманих майнових прав.

Дослідивши подану позовну заяву суд зазначає таке.

Статтею 9 Закону про банкрутство визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Концентрація всіх відповідних спорів (визнання правочинів недійсними, витребування майна банкрута у добросовісного набувача або з чужого незаконного володіння, визнання прав власності на майно банкрута, стягнення дебіторської заборгованості банкрута тощо) в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси, в тому числі майна, яке безпідставно вибуло з права власності банкрута, та є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута так і кредиторів та узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, п. 7 ч. 1 ст. 12, ч. 3 ч. 10 ст. 16 ГПК України.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в Постанові від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, яка, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, повинна бути врахована господарським судом.

Вказане вище свідчить про те, що відповідний спір, щодо якого подано позовну заяву, підлягає розгляду господарським судом Київської області у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» за правилами позовного провадження, визначеного ГПК України.

Разом з тим подана Позивачем позовна заява не відповідає вимогам ГПК України, у т.ч. ст. 164, 172 ГПК України.

Згідно з підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подачу відповідної позовної заяви підлягає сплаті судовий збір у сумі 6012,55 грн.

Судом встановлено, що Позивачем до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, Позивачем до позовної заяви додано клопотання б/№, б/дати про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання Позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що постановою суду від 12.06.2018 у даній справі визнано Боржника банкрутом у зв'язку з встановленням його неплатоспроможності, що є підставою для звільнення заявника від сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд за наявності визначених умов, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що згідно ст. 1 Закону про банкрутство, неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності; банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Отже, встановлення судом неспроможності боржника погасити грошові вимоги кредиторів, не свідчить про неможливість Боржника сплатити суму судового збору у розмірі 6012,55 грн. і не є підставою для звільнення від сплати судового збору в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Також суд зазначає, що Законом про банкрутство передбачено, що арбітражний керуючий може нести витрати у зв'язку зі здійсненням повноважень у справі та статтею 115 Закону про банкрутство передбачено порядок відшкодування відповідних витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), отже ліквідатор ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» арбітражний керуючий Буличов С.О. при зверненні до суду з позовною заявою в інтересах Боржника в порядку ст. 41 Закону про банкрутство не позбавлений права сплатити відповідну суму судового збору та в подальшому відшкодувати такі витрати у встановленому порядку.

Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що Позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано жодних доказів на підтвердження майнового стану Банкрута, як от відомостей за результатами інвентаризації, виписки з банківського рахунку тощо, для підтвердження об'єктивної неможливості сплати судового збору, як і не підтверджено неможливості сплати судового збору ліквідатором.

Беручи до уваги зазначене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Позивача про звільнення від сплати судового збору, як необґрунтованого.

Крім цього судом встановлено, що Позивачем до позовної заяви не додано доказів направлення копії позовної заяви Відповідачу, про що канцелярією суду складено відповідний Акт № 07-13/204/2018 від 12.11.2018.

Частиною 1 статті 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як зазначено вище, Позивачем до позовної заяви про стягнення 400836,37 грн. не додано доказів направлення копії позовної заяви Відповідачу, доказів сплати судового збору, подане клопотання про звільнення від сплати судового збору залишене судом без задоволення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» в особі ліквідатора Буличова С.О. від 02.11.2018 № 186 (вх. № 2532/18) без руху та зобов'язує Позивача у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки поданої заяви, а саме надати суду докази: відправлення копії позовної заяви Відповідачу; оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, зокрема у сумі 6012,55 грн. або подання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, суд звертає увагу Позивача на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, вказана позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута Позивачу.

Керуючись ст. 164, 172, 174, 232-235 ГПК України, ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Позивача про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» в особі ліквідатора Буличова С.О. від 02.11.2018 № 186 (вх. № 2532/18) до ОСОБА_2 про стягнення 400836,37 грн. залишити без руху.

3. Зобов'язати Позивача в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, усунути виявлені недоліки позовної заяви від 02.11.2018 № 186 (вх. № 2532/18), а саме надати господарському суду Київської області докази відправлення копії позовної заяви Відповідачу та докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, зокрема в сумі 6012,55 грн., або подати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

4. Копію ухвали надіслати Позивачу (АДРЕСА_2).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо відповідно ст. 254, 255 ГПК України.

Дата підписання ухвали 12.11.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний