ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 922/250/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Ткач І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані"

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Калантай М.В.

від 08.05.2018

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Істоміна О.А., Ільїн О.В., Слободін М.М.

від 07.08.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані"

про стягнення 191780,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" про стягнення 191780,70 грн, з яких: 129574,40 грн штрафу, 62206,30 грн пені, а також про зобов'язання відповідача повернути відремонтовані тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №ПЗ/НРП-152020/НЮ від 30.12.2015 надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 по справі №922/250/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Експотрейд компані" на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - 129574,40 грн штрафу, 62206,30 грн пені, 4638,71 грн судового збору. Зобов'язано ТОВ "Експотрейд компані" повернути ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" відремонтовані тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, допустивши неякісний ремонт тягових двигунів. Отже, відповідач був зобов'язаний за власні кошти усунути виявлені дефекти після проведеного капітального ремонту тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214 в термін не більше 20 робочих днів з моменту надходження тягових двигунів на TOB "Експотрейд компані", тобто до 13.04.2017, включно. Однак, станом на дату звернення до суду, відповідач не відремонтував та не повернув позивачу тягові двигуни. Зважаючи на те, що свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, допустивши неякісний ремонт вищевказаних тягових двигунів, позивач здійснив нарахування відповідачу штрафу в розмірі 129574,40 грн, на підставі пункту 2.6 договору, які є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також судами задоволено вимогу про повернення тягових двигунів. Зважаючи на наявність порушення відповідачем умов пункту 2.7 договору щодо здійснення усунення виявлених дефектів у 20-денний термін, то позивач правомірно заявив до стягнення суму пені в розмірі 62206,30 грн, передбаченої пунктом 7.3 договору, що нарахована ним за період з 14.04.2017 по 14.10.2017, що було визнано судом першої інстанції і з цим висновком також погодився суд апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані" звернулось до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі №922/250/18, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 в частині стягнення пені в сумі 62206,30 грн та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у повному обсязі.

В касаційній скарзі зазначає, що послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання, що є предметом договору, були надані відповідачем в повному обсязі, якісно відповідно до умов договору, а замовником прийнято без зауважень, оскільки позивач прийняв виконані відповідачем в повному обсязі послуги з капітального ремонту, передбачені договором, і зауважень щодо об'єму, якості та строкам виконання робіт позивачем на момент здачі робіт заявлено не було. Щодо гарантійних зобов'язань між сторонами за спірним договором, які виникають вже після надання капітального ремонту виконавцем, то гарантійний ремонт лінійного обладнання не є предметом договору, а є післяремонтним безоплатним гарантійним обслуговуванням, в зв'язку з чим суд першої інстанції з яким погодився суд апеляційної інстанції помилково визначив, що безоплатний гарантійний ремонт є предметом спірного договору та на нього розповсюджується положення п. 7.3 договору. Так, передбачена відповідальність п. 7.3 договору не поширюється на зобов'язання з післяремонтного безоплатного гарантійного ремонту.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані" строк на подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі №922/250/18. Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані" на рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі №922/250/18. Зупинено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 у справі №922/250/18 до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Призначено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд Компані" у справі №922/250/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі №922/250/18 залишити без змін, посилаючись на те, що зазначені рішення та постанова прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частина 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Ч. 6 ст. 301 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п'ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

З огляду на те, що ціна позову у даній справі не перевищує п?ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що касаційна скарга підлягає розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 30.12.2015 між позивачем ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", як замовником, та відповідачем - ТОВ «Експотрейд Компані», як виконавцем, укладено договір №П3/НРП-152020/НЮ на надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання, за умовами якого виконавець зобов'язується у 2015 році надати послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання, у відповідності обсягів згідно додатку №1 "Обсяги та вартість Послуг", який є невід'ємною частиною договору, а замовник, в свою чергу, - прийняти і оплатити такі послуги.

В 2-му розділі спірного договору сторони визначили положення стосовно якості наданих послуг. Так, виконавець гарантує якість капітального ремонту лінійного обладнання та їх працездатність протягом гарантійного терміну згідно додатку №3 "Перелік гарантійних термінів", який є невід'ємною частиною даного договору, при дотриманні замовником умов експлуатації, а також виконання вимог Правил технічного обслуговування та поточних ремонтів, Інструкцій, технічної й технологічної документації, яка затверджена у встановленому порядку (пункт 2.1 договору).

Гарантії виконавця, та якість капітального ремонту лінійного обладнання визначаються даним договором та "Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу" (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства транспорту України №261 від 22.04.2002 (пункт 2.2 договору).

На виявлені замовником дефекти ремонту в гарантійний термін експлуатації складається акт-рекламація (пункт 2.4 договору).

Згідно пункту 6.3.2 договору відповідач зобов'язаний надати послуги, якість яких відповідає умовам встановленим розділом 2 цього договору.

При виході з ладу неякісно відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний період виконавець сплачує замовнику понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин. У разі нанесення виконавцем замовнику збитків внаслідок неякісного ремонту останні стягуються замовником в повному обсязі понад штрафні санкції (пункт 2.6 договору).

Відповідальність сторін визначена у розділі 3 договору №П3/НРП-152020/НЮ, за умовами якого за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

У пункту 7.3 договору сторони закріпили, що виконавець за даним договором за несвоєчасне надання послуг сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг.

Порядок взаємодії замовника і виконавця при виникненні дефектів відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний термін і ведення претензійної роботи проводиться згідно Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу. Усунення дефектів ремонту виконавцем на місці, в умовах депо, проводиться в термін, який вказується в акті-рекламації та не повинен перевищувати 15 днів. Усунення дефектів ремонту виконавцем в умовах підприємства виконавця, проводиться в термін, який вказується в акті-рекламації та не повинен перевищувати 20 днів (пункт 2.7 договору).

Пунктом 1.1 Положення визначено, що він встановлює основні взаємовідносини між виконавцем та замовником з технічних питань по ремонту та модернізації рухомого складу, його вузлів та агрегатів, що носять загальний характер, і повністю або частково використовуються сторонами як додаток до договору.

Об'єктом ремонту вважається локомотив, секція тепловозу, дизель-поїзд, секція електропоїзду, автомотриса, пасажирський вагон, окремий вузол, агрегат (можливо, при обумовленні в договорі, вагон причіпний або моторний дизель-, електропоїзду), направлені в ремонт або модернізацію у відповідності з укладеним договором (пункт 1.2 Положення).

Згідно з пунктом 5.1 Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, виконавець гарантує відповідність відремонтованого рухомого складу, вузлів та агрегатів вимогам технічної документації на ремонт та модернізацію, та їх працездатність протягом гарантійного терміну.

Післяремонтний гарантійний термін на рухомий склад встановлюється згідно умов договорів (пункт 5.2 Положення ).

У відповідності до пункту 5.4 Положення, гарантійний термін для відремонтованого рухомого складу обчислюють з моменту вводу (пуску) його в експлуатацію. Гарантійний термін відремонтованих вузлів, агрегатів та електричних машин обчислюється з моменту вводу в експлуатацію, але не пізніше шести місяців з дня одержання їх з ремонтного заводу, при дотриманні Замовником вимог правил їх зберігання.

Згідно з пунктом 5.9 Положення для встановлення причин пошкодження об'єкта ремонту та участі в складанні акта-рекламації виконавець направляє своїх представників.

Пунктом 5.15 Положення передбачено, що при поверненні виконавцю об'єктів ремонту, усунення дефектів проводиться виконавцем в термін не більше 20 робочих днів з моменту їх надходження до виконавця, після чого виконавець безкоштовно повертає об'єкти ремонту замовнику або замінює іншими того ж обсягу ремонту, який був виконаний при плановому ремонті об'єкта.

Разом із основним договором по наданню послуг, між тими сторонами було підписано низку додатків до нього.

Зокрема, відповідно до додатку 1 Обсяги та вартість послуг, відповідач повинен виконати ремонт в об'ємі КР-2 20 тягових двигунів РТ-51, 8 тягових двигунів ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів 1 ДТ-003.

У додатку 3 "Перелік гарантійних термінів" передбачено гарантійний пробіг 175 тис.км. на тягові двигуни електропоїздів після капітального ремонту КР-2 (пункт 1.1).

Матеріалами справи підтверджується, а саме: актами прийому-передачі від 17.02.2016, 01.06.2016, 06.07.2016, 11.08.2016, 02.09.2016, що позивач направив відповідачу для надання послуг з капітального ремонту 20 тягових двигунів РТ-51, 8 тягових двигунів ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів 1 ДТ-003, в тому числі тяговий двигун ТЕД-ЗУ зав. №44777/478211 (акт від 01.06.2016), тягові двигуни РТ-51 зав. №19370/9397 (акт від 06.07.2016), №25378/183 (акт від 11.08.2016), №31345/4118 (акт від 01.06.2016), №17509/9346 (акт від 06.07.2016).

Відповідач повернув позивачу ту ж кількість відремонтованих тягових двигунів того ж типу, які він одержав від нього для ремонту, а саме: 20 тягових двигунів типу РТ-51, 8 тягових двигунів типу ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів типу 1 ДТ-003, як передбачено п. 4.10 Положення, що підтверджується актами наданих послуг №10 від 02.06.2016, №15 від 09.08.2016, №17 від 01.09.2016, №21 від 12.10.2016, №27 від 16.11.2016, №29 від 24.11.2016.

Зокрема, згідно умов договору відповідачем проводився ремонт тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397, 31345/9346 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

12.10.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт тягового двигуна РТ-51 зав. №25378/183, але 15.01.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, руйнування власного вентилятора тягового двигуна РТ-51 зав. №25378/183 на вагоні №548-10, пробіг після заводського ремонту склав 30 тис.км.

Зазначена подія була відображена сторонами у відповідному акті-рекламації №9 від 22.02.2017, підписаним представниками обох сторін.

12.12.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР-2) тягового двигуна РТ-51 зав.№31345/9346, але 20.01.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна РТ-51 зав.№31345/9346 на вагоні №548-06, пробіг після заводського ремонту склав 10 тис.км, на підтвердження чого сторони знову підписали акт-рекламацію №10 від 20.02.2017

15.11.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР- 2) тягового двигуна РТ-51 зав. №19370/9397, проте 07.03.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна РТ-51 зав. №19370/9397 на вагоні №555-10, пробіг після заводського ремонту склав 47 тис.км, що підтверджено відповідним актом-рекламацією №14 від 16.03.2017.

12.10.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР-2) тягового двигуна ТЕД-3У зав.№44777/478214, але 02.02.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна ТЕД-3У зав.№44777/478214 на вагоні №060-02, пробіг після заводського ремонту склав 43 тис.км (акт-рекламація №8 від 22.02.2017).

В кожному з перелічених актів-рекламацій, які було підписано представниками обох сторін, було визначено, що кожен з випадків виявлення дефекту заводського ремонту стався внаслідок неякісного ремонту, виконаного відповідачем.

Пунктами 16, 17 акті-рекламацій №9 від 22.02.2017, №10 від 20.02.2017, №14 від 16.03.2017, №8 від 22.02.2017 зазначено про необхідність ремонту або заміни вищевказаних тягових двигунів.

Зважаючи на те, що свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, допустивши неякісний ремонт вищевказаних тягових двигунів, позивач здійснив нарахування відповідачу штрафу в розмірі 129574,40 грн, на підставі пункту 2.6 договору.

Згідно акту приймання-передачі від 16.03.2017 тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214 направлені відповідачу для виконання гарантійного ремонту.

Так, за твердженнями позивача, відповідач був зобов'язаний за власні кошти усунути виявлені дефекти після проведеного капітального ремонту тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214 в термін не більше 20 робочих днів з моменту надходження тягових двигунів на TOB "Експотрейд компані", тобто до 13.04.2017, включно, як то визначено у пункту 2.7 спірного договору, а також в пункті 5.12 Положення.

Однак, станом на дату звернення позивача до господарського суду, відповідач не відремонтував та не повернув позивачу вищевказані тягові двигуни.

З урахуванням того, що відповідач порушив строк виконання зобов'язання, а саме: несвоєчасно надав послуги по виконанню гарантійного ремонту тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 62206,30 грн у відповідності до пункту 7.3 договору.

Проте, відповідач від сплати вищевказаних 129574,40 грн штрафу та 62206,30 грн пені у добровільному порядку відмовився, що і стало причиною звернення позивача до Господарського суду Харківської області з даним позовом.

Господарський суд Харківської області, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі зазначив, що позивачем було здійснено неякісний капітальний ремонт двигунів РТ-51 зав. №№25378/183, 19370/9397, 31345/9346 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214, що підтверджується наявними у справі актами-рекламаціями, підписаними представниками обох сторін. За умовами пункту 2.6 договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин. У зв'язку з цим, позивач правомірно заявив до стягнення вимоги про стягнення штрафу.

Також судами встановлено порушення відповідачем умов пункту 2.7 договору щодо здійснення усунення виявлених дефектів у 20-денний термін, в зв'язку з чим позивачем заявлено до стягнення суму пені, передбаченої пунктом 7.3 договору, що нарахована ним за період з 14.04.2017 по 14.10.2017 та дану вимогу задоволено судами попередніх інстанцій.

Однак, колегія суддів зазначає, що господарські суди попередніх інстанцій помилково задовольнили позовні вимоги в частині стягнення пені з огляду на наступне.

В силу ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами договір, в силу ст. 174 ГК України та ст. 11 ЦК України, є підставою для виникнення у сторін прав та обов'язків, визначених цим договором, та за своєю правовою природою є договором підряду.

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як встановлено судами, своє основне зобов'язання, яке є предметом договору, а саме виконання капітального ремонту обладнання відповідач виконав без порушення строків.

Так п. 7.3 договору передбачено, що виконавець за несвоєчасне надання послуг сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Передбачена пунктом 7.3. договору відповідальність у вигляді сплати пені, настає за порушення відповідачем строків виконання ним основного зобов'язання за договором, а саме виконання капітального ремонту обладнання, і не поширюється на зобов'язання з усунення виявлених недоліків виконаної роботи з ремонту обладнання. У зв'язку з чим, висновки судів про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача передбаченої пунктом 7.3 договору пені є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин 1, 3 статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне скасувати рушення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 62206,30 грн пені та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення з відповідача пені.

Крім того з огляду на те, що у зв'язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені зменшується загальна сума задоволених позовних вимог, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду підлягає зміні в частині стягнення судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги.

В інших частинах рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 у справі №922/250/18 скасувати в частині стягнення з відповідача 62206,30 грн пені.

Прийняти в цій частині нове рішення. Відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 62206,30 грн пені.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 08.05.2018 у справі №922/250/18 викласти в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (61001, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, буд. 4/7, код 38476377) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 40081221) 129574,40 грн штрафу, 3705,62 грн судового збору за подання позову.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (61001, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, буд. 4/7, ідентфікаційний код 38476377) повернути Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 40081221) відремонтовані тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

В іншій частині в задоволені позову відмовити."

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 40081221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (61001, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, буд.4/7, ідентифікаційний код 38476377) 5558,43 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 40081221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (61001, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, буд. 4/7, ідентифікаційний код 38476377) 7411,24 грн судового збору за подання касаційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Харківської області видати накази.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

І. Ткач