СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2018 р. Справа № 922/1347/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В., суддя Дучал Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. №114 Х/1-42) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі № 922/1347/14 (м. Харків, суддя Калініченко Н.В., повний текст складено 17.08.2018),

за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо зернова корпорація України" (вх.№22139 від 31.07.2018) на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське", с.Козіївка,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вх.№22139 від 31.07.2018) на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено частково. Визнано незаконною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 08.10.2014 у справі №922/1347/14.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/1347/14 у частині задоволених вимог та в цій частині відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

В обгрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що неперерахування Публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України" коштів після реалізації майна боржника повязане з передачею матеріалів виконавчого провадження № 45303620 до зведеного виконавчого провадження ЗВП №48399192 по боржнику ТОВ "Козіївське", та необхідністю дотримання процедури розподілу стягнутих коштів, визначеної саме ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження"

У судове засідання, яке відбулось 12.11.2018, зявився представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України". Представник боржника у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/1347/14 відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2014 Господарським судом Харківської області ухвалено рішення, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2018 року, та яким позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 8 852 200 грн попередньої оплати, 2 708 773,20 грн договірної санкції, 4 426 100,00 грн штрафу, 1 891 819,43 грн 24 % річних та витрати 73 080,00 грн судового збору.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 05 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 45303620 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі № 922/1347/14 від 11.06.2014.

Водночас, вказаною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Козіївське".

05.12.2017 листом за вих. № 20.1/45303620/20 ВДВС пропонувало стягувачу здійснити авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом укладення відповідної угоди як платник з призначеним суб'єктом оціночної діяльності та здійснити необхідні витрати відповідно калькуляції вартості проведених робіт по виконавчому провадженню спрямованих на проведення оцінки арештованого під час проведення виконавчих дій майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське".

20.12.2017 стягувачем було оплачено рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група" № 17519-ДПЗКУ/17 та оплачено вартість проведення оцінки майна боржника, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 11328325 від 20.12.2017 на суму 31 600,00 грн.

З актів державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.06. 2018 № 45303620/20-5; № 45303620/20; № 453036/20-1; № 45303620/20-2; № 45303620/20-3; № 45303620/20-4 вбачається, що при примусовому виконанні наказу № 922/1347/14 від 08.10.2014 у виконавчому провадженні ВП № 45303620 на електронних торгах з реалізації арештованого майна, було реалізовано майно боржника на загальну суму 341 678,30 грн (24 квітня 2018 року на загальну суму 175 740,50 грн ; та 07 червня 2018 року на загальну суму 165 837,80 грн).

21.06.2018 стягувачем було направлено на адресу ВДВС клопотання за вих. № 130-2-21/3833 (яке отримано ВДВС 21.06.2018, що підтверджується відтиском печатки ВДВС з підписом особи та зазначенням дати), відповідно до якого стягувач просив ВДВС невідкладно перерахувати стягувачеві кошти одержані від продажу майна (із зазначенням рахунку для перерахування коштів).

Як вказує стягувач, кошти від реалізації арештованого майна боржника на рахунок стягувача так і не надійшли, у зв'язку з чим останній звернувся до Господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. № 22139) за якою просить суд:

1)визнати незаконною бездіяльність заступника начальника примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 08 жовтня 214 року у справі № 922/1347/14;

2)зобов'язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 усунути порушення шляхом перерахування коштів, що надійшли від продажу майна ТОВ "Козіївське" у межах ВП № 45303620 на розрахунковий рахунок ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Місцевим господарським судом встановлено лише незаконною бездіяльність заступника начальника примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 08 жовтня 214 року у справі № 922/1347/14 у зв'язку з недотримання органом державної виконавчої служби вимог ч.ч. 1-2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження"

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець, як працівник державної виконавчої служби за ч. 2 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, а з огляду на ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі № 922/1347/14 було відкрито державним виконавцем 05.11.2014.

За змістом пункту 14 Розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5 у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Матеріали справи та виконавчого провадження не містять документації з приводу приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження по боржнику - Товариство з обмеженою відповідальністю "Козіївське", у звязку з чим правова кваліфікація викладеним обставинам надається колегією суддів з позиції існування окремого виконавчого провадження № 45303620 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі № 922/1347/14 від 11.06.2014.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем в порядку виконання наказу Господарського суду Харківської області по справі № 922/1347/14 від 11.06.2014 року проведено електронні торги 15.06.2018 на підставі актів № 45303620/20-5; № 45303620/20; № 453036/20-1; № 45303620/20-2; № 45303620/20-3; № 45303620/20-4 на яких, було реалізовано майно боржника на загальну суму 341 678,30 грн.

Пунктами 1, 11, 12, 13 та 14 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок). При надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення. Після цього не пізніше наступного робочого дня відповідальна особа повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис. У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов'язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача). Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону. У разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні. Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється відповідальною особою не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 45 вказаного Закону, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;

у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки (ч.ч. 1, 3 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, вимогами законодавство передбачена черговість розподілу стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) після реалізація майна боржника.

Враховуючи вище викладені норми законодавства, зокрема, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", п. 13 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень та те, що майно боржника у виконавчому провадженні ВП № 4530362-/20 було реалізовано на електронних торгах, які проводилися 23.04.2018 та 07.06.2018, кошти від реалізації якого було зараховано на рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами державного виконавця про проведені електронні торги від 15 червня 2018 року, державний виконавець повинен був не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів підготувати розпорядження, яким визначити належність вказаних коштів та спосіб перерахування стягувачу.

Водночас, в матеріалах скарги відсутні, а ВДВС не надано доказів вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", які були б направлені на перерахування стягувачеві коштів, отриманих від реалізації арештованого майна боржника, зокрема повернення проавансованих витрат виконавчого провадження, у вигляді сплаченої вартості проведення оцінки майна боржника в сумі 31 600,00 грн в порядку ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", та проведення органом державної виконавчої служби подальшого розподілу стягнутих коштів.

Вказане є грубим порушенням заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" та вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5.

З огляду на наведене, скарга Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" в частині визнання незаконною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 08.10.2014 у справі № 922/1347/14 є обґрунтованою, а висновки суду першої інстанції правомірними.

Доводи апелянта з приводу помилковості застосування судом першої інстанції ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" замість ч.1 статті 46 даного Закону, з підстав триваючих наразі заходів передачі окремого виконавчого провадження № 45303620 до зведеного виконавчого провадження ЗВП №48399192 по боржнику ТОВ "Козіївське", є безпідставними, оскільки процедура приєднання не була реалізована державним виконавцем, що зумовлює необхідність дотримання ним процедури розподілу стягнутих з боржника коштів в межах окремого самостійного провадження з виконання рішення господарського суду, визначеної саме ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження". Під час судового засідання представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підтвердив неприєднання наразі окремого виконавчого провадження № 45303620 до зведеного виконавчого провадження ЗВП №48399192 по боржнику ТОВ "Козіївське". При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" не визначає в якості підстави для зупинення виконання розподілу коштів в порядку ч.1 ст. 45 Закону таку обставину, як передача державним виконавцем окремого виконавчого провадження до зведеного.

З приводу вимог скарги про зобов'язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 усунути порушення шляхом перерахування коштів, що надійшли від продажу майна ТОВ "Козіївське" у межах ВП № 45303620 на розрахунковий рахунок стягувача, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та зазначає наступне.

Як зазначалося вище, державний виконавець у разі наявності від стягувача відомостей про шляхи отримання коштів, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження, яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплення печаткою органу державної виконавчої служби. Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється відповідальною особою не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця. Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби здійснюється на підставі платіжних доручень, платіжне доручення підписується начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою.

З огляду на наведене вбачається, що перерахуванню коштів передує низка дій, вчинення яких за законом покладено на відповідних суб'єктів владних повноважень (державного виконавця, начальника органу державної виконавчої служби, відповідальної особи). Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, оскільки такі дії виходять за межі визначених суду повноважень законодавцем.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/1347/14 прийнята з дотриманням норм процесуального та матеріального права, внаслідок чого підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.08.2018 у справі №922/1347/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 15.11.2018

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя П.В. Тихий

Суддя Н.М. Дучал