УХВАЛА

14 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 905/2666/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Баранець О.М., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Украинский продукт",

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду

(головуючий - Дучал Н.М., судді - Будко Н.В., Склярук О.І.,)

від 06.07.2017,

за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний",

до 1) приватного підприємства "Украинский продукт",

2) приватного акціонерного товариства "Геркулес",

3) публічного акціонерного товариства "Донецький міський молочний завод № 2",

про стягнення солідарно боргу у розмірі 17 924 135,31 грн,

та за зустрічним позовом приватного підприємства "Украинский продукт",

до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Південний",

про визнання відсутнім права стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.09.2018 приватне підприємство "Украинский продукт" звернулось з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2017 про повернення апеляційної скарги у справі №905/2666/15 Господарського суду Донецької області.

Касаційний господарський суд, розглянувши подану касаційну скаргу приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2017 вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Враховуючи те, що касаційна скарга була подана поза межами присічного строку встановленого частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, а доказів в обґрунтування виключних випадків пропуску строку на звернення з касаційною скаргою, наведених у статті 293 Господарського процесуального кодексу України, заявник не навів. Суд вважає, що обставини, викладені в клопотанні про поновлення процесуального строку не є підставою для поновлення пропущеного заявником строку на подання касаційної скарги, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити приватному підприємству "Украинский продукт" в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2017 про повернення апеляційної скарги у справі №905/2666/15.

3. Касаційну скаргу приватного підприємства "Украинский продукт" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2017 про повернення апеляційної скарги у справі №905/2666/15 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Стратієнко

Судді О.Баранець

І.Ткач