ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Справа№ 911/986/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Разіної Т.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 20.11.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю. М. Білоконя

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018

у справі № 911/986/18 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації

до Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя

про стягнення 137 493,30 грн.

В С Т А Н О В И В :

Департамент екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації (далі, позивач або Департамент) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя (далі, відповідач) про стягнення 137 493,30 грн., з яких 103 242,30 грн. пені за порушення строків виконання зобов'язання та 34 251,00 грн. штрафу за прострочення понад 30 днів строків виконання зобов'язання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором №62-05-2017 про закупівлю послуг за державні кошти від 04.05.2017 у частині своєчасного та в повному обсязі виконання послуг.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2018 у справі №911/986/18 передано позовну заяву Департаменту про стягнення 137 493,30 грн. з доданими до неї документами за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №911/986/18 (суддя Мудрий С.М.) позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя на користь Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації пеню в розмірі 88 895,83 грн., штраф в розмірі 34 251,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 847,29 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем були порушені умови Договору №62-05-2017 про закупівлю послуг за державні кошти від 04.05.2017 у частині своєчасного та в повному обсязі виконання послуг. Загальний розмір пені за перерахунком суду, здійсненим із урахуванням положень статей 231, 232 Господарського кодексу України, становить 88 895,83 грн. та підлягає стягненню з відповідача, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 14 346,47 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 34 251,00 грн. заявлені Департаментом правомірно.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Державне підприємство Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 911/986/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю. М. Білоконя на користь Департаменту екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації пеню в розмірі 48 930,00 грн., штраф в розмірі 34 251,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що на підставі акту №1 від 29.09.2017 та претензії №03-5725 від 29.09.2017 позивачем було продовжено відповідачу строк виконання робіт до 20.12.2017. Таким чином, строк невиконання зобов'язання відповідачем за Договором має бути розрахований починаючи з 21.12.2017 та, відповідно, кількість днів прострочення становить не 211, як про це помилково зазначає позивач у позові, а 100 днів. Виходячи із зазначеного, сума пені за порушення строків виконання зобов'язання, яка визнається відповідачем, становить 48 930,00 грн., а сума штрафу 34 251,00 грн.

На думку скаржника, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення, помилково виходив із того, що до Договору не були внесені зміни, оскільки з боку позивача було здійснене чітке волевиявлення щодо продовження строку виконання робіт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2018 для розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №911/986/18 за апеляційною скаргою Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М.Білоконя; встановлено учасникам справи строк на подання відзиву; призначено справу №911/986/18 до розгляду на 31.10.2018.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Згідно частини 7 статті 31 Господарського процесуального кодексу України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Актом прийняття-передачі судових справ від 03.10.2018 справу №911/986/18 передано до Північного апеляційного господарського суду.

10.10.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду позивач подав відзив на апеляційну скаргу, який за актом прийняття-передачі додаткових документів до апеляційної скарги від 10.10.2018 передано до Північного апеляційного господарського суду та зареєстровано у Північному апеляційному господарському суді 22.10.2018.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 справу №911/986/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Скрипки І.М.

Враховуючи вищевикладене, з метою здійснення подальшого розгляду апеляційної скарги визначеним складом суду Північного апеляційного господарського суду, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 справу прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Скрипки І.М., розгляд апеляційної скарги призначено на 20.11.2018.

У судове засідання 20.11.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, 02.11.2018 подав через канцелярію Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване тим, що представник відповідача бере участь у розгляді адміністративної справи №826/13433/18 в Окружному адміністративному суді міста Києва 20.11.2018, яка призначена на 13 год. 30 хв.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, ухвалила відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Враховуючи, що предметом розгляду у справі №911/986/18 є вимоги про стягнення 137 493,30 грн., дана справа відноситься до малозначних у розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, а тому нез'явлення представника відповідача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті, яка згідно частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Враховуючи зазначене, суд у пункті 5 резолютивної частини ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2018 повідомив учасників апеляційного провадження про те, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, неможливість такої заміни представника, як і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Однак, у вищевказаному клопотанні про відкладення представником відповідача не доведено факт неможливості заміни його іншим представником чи обставин, які унеможливлюють розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 04.05.2017 між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації (замовник) та Державним підприємством Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю. М. Білоконя (виконавець) укладено договір №62-05-2017 про закупівлю послуг за державні кошти (далі, Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з «Розроблення проектів створення, зміни меж територій і об'єктів природно-заповідного фонду», зазначені у кошторисі (додаток №2), що є невід'ємною частиною договору (код за ДК 021:20-5 - «Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги») (предмет договору визначається на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 №454) згідно п. 45 Програмних заходів обласного фонду охорони навколишнього природного середовища на 2017 рік, затверджених розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 06.02.2017 №118, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з пунктом 1.2. Договору послуги повинні відповідати технічним вимогам (додаток № 1).

Виконавець згідно технічних вимог (додаток 1 до Договору) зобов'язався виконати:

1.Розроблення проектів створення (оголошення) об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення на 39 природних ділянках, загальною площею 6184 га на територіях згідно переліку, вказаному у цьому додатку;

2. Розроблення проекту створення ботанічної пам'ятки природи місцевого значення «Ступки-Голубовські 2» (орієнтовною площею 248 га) на території Красненської сільської ради Бахмутського району.

Проект створення об'єкту природно-заповідного фонду місцевого значення виготовляється окремо по кожному об'єкту або території природно-заповідного фонду.

Виконавець спільно з органами місцевого самоврядування визначає в матеріалах погодження найбільш доцільні власні назви кожного об'єкту природно-заповідного фонду.

Проекти розробляються з урахуванням вимог Положення про порядок оголошення заказників, пам'яток природи та заповідних урочищ, затвердженого наказом Державної служби заповідної справи Мінприроди віл 26 грудня 2003 року № 30, та повинні містити такі матеріали:

- клопотання про оголошення об'єкту природно-заповідного фонду;

- наукове обґрунтування необхідності створення (оголошення, зміни меж) об'єкту природно-заповідного фонду;

- матеріали погодження з власниками та користувачами земельних ділянок, органами місцевого самоврядування, райдержадміністрацією, органами Держгеокадастру (відповідно до повноважень);

- висновок (довідку) територіального органу Держгеокадастру у Донецькій області щодо складу земельних угідь згідно з державною статистичною звітністю кількісного обліку земель (форма 6-зем) та категорії земель станом на 01 січня поточного року;

- картографічний матеріал М 1:5000 або 1:10 000, в залежності від площі об'єкту, на якому повинні бути чітко вказані межі, площі, назви землекористувачів та землевласників, додана зведена експлікація земель (у розрізі кожного землекористувача та землевласника);

- проект режиму заповідної території, рекомендації щодо її використання.

Виконавець забезпечує погодження зазначених проектів з Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області (у разі необхідності).

Також, пунктом 5 технічних вимог (додаток 1 до Договору) визначено термін виконання роботи - до 01.10.2017 року.

Відповідно до календарного плану (додаток №3 до Договору) термін виконання вищезазначених послуг:

- І етап «Наукове обґрунтування необхідності створення об'єктів природно-заповідного фонду на 39 ділянках» - травень 2017 - червень 2017 року, вартістю 209 700,00 грн. з ПДВ;

- II етап «Оформлення картографічного матеріалу, здійснення погоджень земельних ділянок» - липень 2017 - серпень 2017 року, вартістю 410 916,00 грн. з ПДВ;

- ІІІ етап «Розроблення проекту створення ботанічної пам'ятки природи місцевого значення «Ступки-Голубівські 2» - вересень 2017 - 01 жовтня 2017 року, вартістю 78 384,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 699 000,00 грн. у тому числі ПДВ 116 500,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1. Договору, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» замовник перераховує виконавцю попередню оплату в розмірі 30 (тридцять) % вартості надання послуг (пункт 3.1. Договору) в сумі 209 700 гривень 00 копійок (двісті дев'ять тисяч сімсот гривень 00 копійок), з ПДВ. Виконавець зобов'язується надати послуги протягом поточного бюджетного року, використати і звітувати (з додаванням усіх необхідних документів) за отриманні кошти у термін - не пізніше 1-го місяця з моменту отримання цих коштів. У випадку не повного освоєння попередньої оплати, виконавець повинен у строк не більше 3-х календарних днів повернути неосвоєні кошти на рахунок замовника.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи платіжного доручення №11 від 11.08.2017, позивачем на рахунок відповідача перераховано 209 700,00 грн. з призначенням платежу: «поп.оплата за розробл.проект.створення, зміни меж територ. і об'єктів ПЗФ, дог. №62-05-2017 від 04.05.2017. рах. №1 від 11.08.2017р.».

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно з частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 5.1. Договору надання послуг здійснюється відповідно до календарного плану (додаток №3).

Згідно пункту 5.2. Договору приймання завершених послуг здійснюється у присутності представників виконавця та замовника.

У пункті 5.3. Договору сторони погодили, що факт приймання послуг засвідчується замовником та виконавцем шляхом підписання акту здачі-приймання наданих послуг в 2-х примірниках (по одному примірнику для виконавця та замовника).

Пунктом 5.5. Договору передбачено, що у випадку встановлення порушення якості послуг відповідно до встановлених супровідних документів на нього або нестачі будь-яких його складових виконавцем та замовником складається окремий акт, на підставі якого замовник пред'являє претензію винній стороні.

Судом встановлено, що 29.09.2017 між сторонами було складено та підписано акт №1 про нестачу будь-яких складових послуги до договору про закупівлю послуг за державні кошти від 04.05.2017 №62-05-2017, в якому зазначено про нестачу складових послуги, передбаченої пунктом 1.1. Договору, яка повинна надаватися державним підприємством Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «ДІПРОМІСТО» імені Ю. М. Білоконя.

19.09.2017 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про нестачу будь-яких складових послуги №03-5725, в якій позивач просив останнього усунути нестачу складових послуги, яка повинна відповідати технічним вимогам (пункт 1.2. Договору, Додаток №1 до договору), тобто проекти створення 40 об'єктів природно-заповідного фонду Донецької області, а саме відсутні матеріали погодження з власниками та користувачами земельних ділянок, органами місцевого самоврядування, райдержадміністрацією, органами Держгеокадастру та надані картографічні матеріали привести у відповідність технічним вимогам, у строк до 20.12.2017.

За твердження скаржника, висловленими у запереченнях на позовну заяву та апеляційній скарзі, на підставі акту №1 від 29.09.2017 та претензії №03-5725 від 29.09.2017 позивачем було змінено умови договору та продовжено строк виконання робіт до 20.12.2017.

Однак, зазначені доводи відповідача є безпідставними та правомірно не взяті до уваги судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 11.1. Договору сторони погодили, що в процесі виконання договору сторони за взаємним погодженням можуть змінювати його умови, шляхом підписання додаткових угод до даного договору, які стають його невід'ємною частиною.

Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід'ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (пункт 11.2. Договору).

Отже, умовами Договору сторони чітко визначили, що будь-які зміни вносяться до нього сторонами у письмовій формі шляхом підписання додаткових угод.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, додаткові угоди щодо внесення змін до договору, зокрема, календарного плану надання послуг, сторонами не укладались, тому терміни виконання робіт не змінювались.

Відтак, акт №1 від 29.09.2017 та претензія №03-5725 від 29.09.2017 не приймаються судом до уваги як належні та допустимі докази, якими підтверджуються обставини щодо продовження сторонами строку виконання робіт за Договором до 20.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2017 між сторонами складено акт №200 надання послуг по договору від 04.05.2017 №62-05-2017 «Розроблення проектів створення, зміни меж територій і об'єктів природно-заповітного фонду (код за ДК 021:20-5 «Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги») на суму 209 700,00 грн., з якого вбачається, що відповідачем виконано 1 етап послуг «Наукове обґрунтування необхідності створення об'єктів природно-заповідного фонду на 39 ділянках».

Водночас, як зазначено позивачем та не заперечувалось відповідачем, послуги згідно Договору були виконані відповідачем у повному обсязі 30.03.2018.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.3.1. Договору виконавець зобов'язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до пункту 7.4. Договору у випадку недотримання термінів виконання робіт відповідно до календарного плану виконавець виплачує замовнику пеню в розмірі одинарної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми прострочених робіт за кожен день прострочення, включаючи день здачі робіт.

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при наданні послуг за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі передбачені ст. 231 Господарського кодексу України (пункт 7.4. Договору).

Так, у зв'язку із неналежним виконанняМ умов Договору позивач просив стягнути з відповідача пеню за порушення строків виконання зобов'язання за кожен день прострочення, яка складає 103 242,30 грн., та штраф за прострочення понад 30 днів строків виконання зобов'язання у розмірі 34 251,00 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Із доданих до позовної заяви розрахунків вбачається, що позивачем нарахована пеня на суму невиконаного зобов'язання за договором в розмірі 489 300,00 грн. (699 000,00 грн. (ціна договору) - 209 700,00 грн. (сума попередньої оплати)). Кількість днів прострочення 211 днів.

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, враховуючи терміни виконання послуг за Договором, які визначені у календарному плані надання послуг (додаток №2 до договору) по кожному з етапів, із урахуванням положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, до стягнення з відповідача за період з 01.09.2017 - 01.03.2018 (прострочення надання послуг по 2 етапу на суму 410 916,00 грн.) підлягає пеня у розмірі 74 786,71 грн., а за період з 02.10.2017 по 30.03.2018 (прострочення надання послуг по 3 етапу на суму 78 384,00 грн.) - 14 109,12 грн.

Отже, загальний розмір пені за перерахунком суду першої інстанції, який не спростований скаржником, становить 88 895,83 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 14 346,47 грн. судом правомірно відмовлено.

Водночас, розрахунок штрафу в розмірі 34 251,00 грн. та вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими, що відповідачем у апеляційній скарзі не заперечувалось.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю. М. Білоконя є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Український державний Науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю. М. Білоконя на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №911/986/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі №911/986/18 залишити без змін.

Матеріали справи №911/986/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 21.11.2018.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді І.М. Скрипка

Т.І. Разіна