ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р. Справа№ 910/16109/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. №09.1-04.1/153/18 від 12.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-сервіс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 910/16109/14 (суддя - Бойко Р.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - 1. Приватна фірма "Кассандра"

2. Товариство з обмеженою з обмеженою відповідальністю "Маркет сервіс"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"

про стягнення заборгованості за кредитним договором

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Фадєєва І.А. довіреність № б/н від 12.11.18

від третьої особи 1 - Голяченко Г.С. довіреність № б/н від 08.11.18

від третьої особи 2- Чехонадський А.О. довіреність № б/н від 02.01.18

від третьої особи 3 - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015, у справі №910/16109/14 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 116 133 001,37 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 6 847 220,88 грн. та пеню у розмірі 885 219,72 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

20.10.2014 на виконання вказаного рішення суду видано відповідні накази Господарського суду міста Києва.

11.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет-сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-сервіс" про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/16109/14.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, третя особа-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс», 06.08.2018 подала до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/16109/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким замінити сторону (стягувача) з Публічного акціонерного товариства «Банк форум» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс» в рамках виконавчого провадження №45850960 з примусового виконання наказу №910/16109/14, виданого 20.10.2014 Господарським судом міста Києва про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельні мережі «Асконі».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно договору відступлення права вимоги від 04.07.2018 та ст. ст. 512, 514 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, а тому, на переконання апелянта, Публічне акціонерне товариство «Банк форум» у відповідності до ст. 334 ГПК України підлягає заміні на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 910/16109/14 відкрито апеляційне провадження у даній справі, встановлено іншим учасникам справи процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.09.2018, для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/16109/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Станік С.Р., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів, зобов'язано позивача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» надати визначені судом документи, розгляд справи призначено на 16.10.2018.

До Київського апеляційного господарського суду від позивача, відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-3 відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

За актом прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу №910/16109/14 передано до Північного апеляційного господарського суду.

08.10.2018 до Київського апеляційного господарського суду від позивача - Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 надійшли додаткові документи, які відповідно Акту прийому-передачі додаткових документів до апеляційної скарги від 09.10.2018 передано до Північного апеляційного господарського суду для долучення до матеріалів справи.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2018 апеляційна скарга (вх. №09.1-04.1/153/18 від 12.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс» передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою від 16.10.2018 справу №910/16109/14 прийнято до провадження Північним апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я. Відкрито апеляційне провадження Північним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.1/153/18 від 12.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі №910/16109/14. Встановлено позивачу, відповідачу, третій особі-1 та третій особі-3 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, учасникам справи - для подання заяв, клопотань, пояснень, протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Справу №910/16109/14 призначено до розгляду на 31.10.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.11.2018.

13.11.2018 від відповідача, третьої особи 1, третьої особи 3 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких підтримують доводи апеляційної скарги та вважають оскаржувану ухвалу такою, що підлягає скасуванню.

Третя особа-2 не скористалась своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не подала суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представники позивача, третьої особи-3 в судове засідання 14.11.2018 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 06656859 та № 09032748. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання третьою особою не повідомлено.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та третьої особи-3, повідомлених належним чином про здійснення перегляду справи в апеляційному порядку.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 14.11.2018 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у даній справі скасувати, заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи-1 в судовому засіданні 14.11.2018 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у даній справі скасувати.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд, виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв'язку із неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі" кредитного договору № 1-0043/12/11-КL від 28.12.2012 рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015, у справі №910/16109/14 позов Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельні мережі "Асконі" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 116 133 001,37 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 6 847 220,88 грн. та пеню у розмірі 885 219,72 грн.

На виконання вказаного рішення суду господарського суду міста Києва 20.10.2014 видано відповідні накази, які стягувачем - Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" подані до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Виконавчою службою відкрито виконавче провадження № 45850960.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.04.2017 ВП № 45850960 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» наказ Господарського суду міста Києва № 910/16109/14, виданого 20.10.2014, повернуто стягувачу. Крім того, роз'яснено стягувачу про можливість повторного пред'явлення до виконання вказаного виконавчого документа протягом строків, встановлених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

04.07.2018 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс" (новий кредитор) укладено Договір №0024/18-ВБ про відступлення прав вимоги (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком І.Л., реєстровий номер 761), відповідно до умов якого банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, гарантів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників або які зобов'язані виконати обов'язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави, договорами про надання гарантії, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього договору (права вимоги). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеними цим договором.

При цьому, в додатку № 1 до договору апелянту уступлено право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 1-0043/12/11-КL від 28.12.2012: зальна сума заборгованості 124 966 891,99 грн, в т.ч. тіло кредиту 116 133 001,37 грн та проценти по кредиту 8 833 890, 62 грн (додаток № 1 до договору - а.с. 6 том ІІ). Тоді як, виконавчий документ містить, серед вказаних сум, і суму задоволеної до стягнення пені.

11.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет-сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Вказана заява з посиланнями на приписи ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 334 ГПК України та договір №0024/18-ВБ про відступлення прав вимоги від 04.07.2018 обґрунтована тим, що до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс" перейшли усі вимоги стягувача у виконавчому провадженні № 45850960.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у зміні сторони у виконавчому провадженні місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень міститься відомості про завершення виконавчого провадження ВП № 45850960, доказів зворотного заявником не представлено, то замінити стягувача у завершеному виконавчому провадженні, є неможливим.

Проте, з вищевикладеними висновками судова колегія не погоджується, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

За змістом ст. 326 ГПК України (в редакції на час звернення із заявою про заміну сторони) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення з заявою про заміну сторони) у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За змістом п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 1404-VIII від 02.06.2016) - рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 1404-VIII від 02.06.2016) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що під вибуттям однієї із сторін у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) у зв'язку з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи, що раніше не брала участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення, яке здійснюється на підставі судового рішення.

Так, статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону № 1404-VIII від 02.06.2016) визначено перелік підстав для закінчення провадження, а статтею 40 - наслідки закінчення виконавчого провадження. В частині першій названої статті унормовано, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Натомість, статтею 37 Закону визначено підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, за змістом частини п'ятої якої повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Таким чином, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 37 Закону встановлює інші правові наслідки ніж за приписами ст. 39 Закону (закінчення виконавчого провадження), оскільки стягувач в першому випадку вправі повторно пред'явити виконавчий документ. Тобто у разі повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавче провадження не є закінченим/завершеним. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 10/56-08, від 03.04.2018 у справі № 10/78.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість відмови місцевого господарського суду в задоволенні заяви щодо зміни сторони виконавчого провадження з підстав завершення виконавчого провадження згідно приписів ч. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає залишенню без задоволення з інших підстав, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 52 ГПК України (в редакції на час звернення з заявою про заміну сторони) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Тобто процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв'язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов'язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору №0024/18-ВБ від 04.07.2018 про відступлення права вимоги (далі - Договір про відступлення права вимоги) Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" відступлено шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс" право вимоги, зокрема, за кредитним договором договору № 1-0043/12/11-КL від 28.12.2012: зальна сума заборгованості 124 966 891,99 грн, в т.ч. тіло кредиту 116 133 001,37 грн та проценти по кредиту 8 833 890, 62 грн (додаток № 1 до договору - а.с. 6 том ІІ).

Відповідно до п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги відступлення з моменту переходу права вимоги новий кредитор стає правонаступником банку у всіх судових справах та/або виконавчих провадженнях щодо основних договорів та договорів забезпечення, права вимоги за якими відступаються за цим договором, новий кредитор свідчить про те, що йому добре відомо про всі судові справи та/або виконавчі провадження щодо основних договорів та договорів забезпечення, та йому зрозумілий зміст правовідносин, у яких він став правонаступником, перелік документів по яких зазначено у Додатку № 1 до даного договору.

В п. 2.2 Договору відступлення сторони узгодили, що за цим Договором новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись; право вимагати належного виконання Боржниками зобов'язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією, відшкодування за договором страхування, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимога, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів. При цьому, право на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, надане Банку відповідно до умов Основних договорів, припиняється з моменту підписання даного Договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Маркет-Сервіс» належними і допустимими доказами, в контексті приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України, обставин повної оплати договору відступлення права вимоги не представлено. При цьому, у відповідності до приписів ст. 14 ГПК України збирання доказів не є обов'язком суду, а за змістом ст. 269 ГПК України додаткові докази в суді апеляційної інстанції приймаються лише за вмотивованим клопотанням з документальним обґрунтуванням неможливості їх подання в суді першої інстанції.

У відповідності до п. 5.2 Договору про відступлення права вимоги відступлення банк не відповідає перед новим кредитором за невиконання або неналежне виконання боржниками своїх зобов'язань за основними договорами.

Згідно з п. 4.1 Договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 108 572 576,36 грн (ціна договору). Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор. Отже, вказаний правочин є оплатним.

При цьому, у відповідності до додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги загальна сума заборгованості, що відступається третій особі-2 (сума заборгованості за трьома кредитними договорами) становить 388 204 529, 55 грн. Тобто має місце наявність різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Отже, уклавши договір відступлення права вимоги за кредитним договором банк отримав фінансування у розмірі 108 572 576,36 грн, а ТОВ "Маркет-Сервіс", в свою чергу, укладаючи вказаний договір набуло право одержання прибутку у формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги.

З урахуванням досліджених вище умов договору №0024/18-ВБ від 04.07.2018, укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс", колегія суддів дійшла висновку, що даний договір за своєю правовою природою є договором факторингу.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв'язку із заміною кредитора в зобов'язанні саме зобов'язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб'єктивного складу кредиторів.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), визначення якого міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Так, зі змісту вказаної норми вбачається, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 ГК України факторинг визначається як передання чи зобов'язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов'язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Факторинг є фінансовою послугою, правові засади у сфері надання яких регулює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», за змістом норм якого фактор на момент укладення договору факторингу повинен мати статус фінансової установи та отримати дозвіл на надання фінансової послуги факторингу.

Стаття 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначає перелік видів господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню, серед яких, надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).

Матеріали справи не містять, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс" не представлено, доказів наявності у нього ліцензії на здійснення фінансових послуг.

Приймаючи до уваги те, що з укладенням договору №0024/18-ВБ від 04.07.2018 про відступлення права вимоги відбулась заміна кредитодавця - Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", який є фінансовою установою, що мала право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на господарюючого суб'єкта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс", який не відноситься до фінансових установ в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та не може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, а також в постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 923/151/17.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Сервіс" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки третя особа-2 не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевим господарським судом не було досліджено зміст правовідносин сторін в контексті вищенаведених приписів матеріального законодавства, що зумовило неправомірність висновку про настання факту заміни первісного кредитора новим.

Водночас, з огляду на те, що резолютивна частина оскаржуваної ухвали є правильною, хоча відповідні висновки місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні заяви про зміну сторони виконавчого провадження не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення, судова колегія дійшла висновку про залишення без змін ухвали Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у даній справі, так як визначених ст. 280 ГПК України підстав для її скасування не вбачається.

Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-сервіс" підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (третю особу-2 у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет-сервіс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/16109/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/16109/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/16109/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 19.11.2018