РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.10.2018Справа № 910/9064/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс"

про розірвання договору та повернення грошових коштів у розмірі 7 067 080,29 грн,

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер"

про стягнення 716092,01 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 22.10.2018,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Кімет-плюс) про дострокове розірвання договору №11 від 24.03.2015 та повернення грошових коштів у розмірі 7 067 080,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов'язань за договором №11 від 24.03.2015 генерального підряду на капітальне будівництво.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/9064/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.08.2018.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на всіх наявних у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" рахунках; майновий комплекс - кінотеатр "Кристал" загальною площею 68,4 кв.м, крім того: зал для глядачів площею 682,20 кв.м, сцена площею 149,80 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Покотила Володимира, буд.6 та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

30.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу, моніторингу виконання документів (канцелярію) суду (далі - канцелярія суду) надійшло клопотання позивача про долучення документів.

У підготовчому судовому засіданні 02.08.2018 судом було оголошено перерву до 22.08.2018, про що постановлено відповідну ухвалу суду.

09.08.2018 через канцелярію суду від ТОВ "Кімет-плюс" надійшла зустрічна позовна заява про стягнення заборгованості з компенсації орендної плати за договором оренди земельної ділянки за період з грудня 2015 року по червень 2018 року в розмірі 716092,01 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2018 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" про стягнення 716092,01 грн, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" про стягнення 716092,01 грн об'єднано в одне провадження з первісним позовом по справі № 910/9064/18, підготовче засідання призначено на 22.08.2018

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 підготовче судове засідання відкладено на 12.09.2018.

30.08.2018 через канцелярію суду від ТОВ "ДБК-Партнер" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

12.09.2018 через канцелярію суду від ТОВ "Кімет-Плюс" надійшли відповідь на відзив та клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 15.10.2018 та відкладено підготовче засідання на 03.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2018, а також в порядку статті 66 ГПК України здійснено виклик в судове підготовче засідання свідка ОСОБА_1.

У підготовчому судовому засіданні 10.10.2018 судом було здійснено допит свідка ОСОБА_1, а також заслухано пояснення сторін щодо обставин справи.

За наслідками судового засідання 10.10.2018 судом постановлена ухвала, якою закрите підготовче провадження та призначити справу № 910/9064/18 до розгляду по суті в судовому засіданні 22.10.2018.

Під час судового засідання 22.10.2018 представник Товариства надав пояснення по суті заявленого первісного позову та просив його задовольнити, посилаючись на обставини та факти, викладені у первісному позові та відповіді на відзив. Також проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував з підстав, викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Представник Кімет-плюс у призначеному судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на первісний позов. Водночас, представник просив задовольнити зустрічний позов, посилаючись на обставини, викладені у зустрічному позові та відповіді на відзив.

Відповідно статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кімет-плюс» (далі - Сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» (далі - Сторона-2) укладено договір № 11 (далі - основний договір).

Відповідно до пункту 1.1. основного договору, Сторона-1 передає Стороні-2 частину прав Замовника будівництва і доручає збудувати житловий комплекс з об'єктами соціальної інфраструктури з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями орієнтовною площею 32 000 (тридцять дві тисячі) квадратних метрів (далі - Об'єкт) за адресою: АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва, на земельній ділянці площею 1,0040 гектарів, що вказана в додатку № 1 до цього договору, а Сторона-2 приймає частину прав Замовника будівництва, що передаються Стороною-1 і зобов'язується за власні та/або залучені кошти на Земельній ділянці, яку надає під забудову Сторона - 1, збудувати обумовлений Об'єкт і зобов'язується разом зі Стороною-1 ввести його в експлуатацію.

Земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва, площею 1,0040 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі - Земельна ділянка), надана Замовнику на підставі рішення Київської міської ради від 12.02.2004 за № 59-5/1269 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» за договором оренди земельної ділянки від 04.08.2004 № 75-6-00130, термін дії якого продовжено угодою до договору оренди від 02.11.2007 № 75-6-00366 (розділ основного договору «Терміни, що застосовуються в цьому договорі»).

Згідно підпунктів 4.2.2.-4.2.6, 4.2.10. пункту 4.2. основного договору Кімет-плюс зобов'язаний: - надати Стороні-2 документи, що підтверджують права Сторони-1 на користування (оренду) земельною ділянкою та розміщення на ній Об'єкта, а також на виготовлення Проектної документації, що за законодавством України надаються землекористувачу (орендарю);- передати Стороні-2 за актом земельну ділянку (будівельний майданчик);- забезпечити належне виконання функцій Замовника будівництва Об'єкта, які передбачені законодавством України та не передані Стороні-2 за цим Договором;- сприяти отриманню Стороною-2 дозвільних документів, що необхідні для будівництва Об'єкта; - для реалізації умов цього договору, Сторона-1 вирішує питання щодо знесення нежитлового приміщення, яке на момент підписання цього Договору розташований на Земельній ділянці; - виконувати інші обов'язки, передбачені цим договором, а також виконувати всі інші дії за законодавством України, які необхідні для виконання цього договору.

Пунктом 5.1. основного договору передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цим договором, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, в тому числі неналежне фінансування Реалізації проекту та невиконання робіт в строки, визначені Календарним графіком виконання робіт з Реалізації проекту (додаток № 4), несвоєчасне будівництво Об'єкту і прийняття його в експлуатацію приймальною комісією та несвоєчасна передача Стороні-1 частини Об'єкту визначеної пунктом 3.2. цього Договору.

Надалі сторонами було укладено додаткові угоди до основного договору, а саме: додаткова угода № 1 від 24.03.2015, додаткова угода № 2 від 26.10.2015, додаткова угода № 3 від 01.09.2015 та додаткова угода № 4 від 25.01.2016.

Так, додатковою угодою № 1основний договір доповнений пунктами 3.2.2. та 3.2.5., за умовами яких: на Товариство покладений обов'язок щомісячно компенсувати Стороні-1 сплату орендної плати по договору оренди земельної ділянки та зареєстрованому в книзі записів державної реєстрації договорів у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та до моменту прийняття Об'єкта в експлуатацію; погоджено, що Сторона-2 компенсує Кімет-плюс понесені витрати на відведення Земельної ділянки та понесені раніше витрати по проекту в сумі 7 000 000,00 грн шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок Сторони-1 згідно графіка: - 1 200 000,00 грн без ПДВ - протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору; - 5 800 000,00 грн без ПДВ - протягом 5 банківських днів з моменту наведеному в пункті 4.2.2 цього договору.

31.05.2015 Сторонами складений та підписаний акт № 1 на виконання пункту 3.2.5 основного договору, в якому зазначено: «відповідно до п.. 3.2.5 до Договору № 11 від 24.03.2015 р. та Додаткової угоди № 1 від 24.03.2015 р. до нього проведена часткова компенсація витрат на відведення Земельної ділянки по АДРЕСА_2 у Святошинському районі м. Києва та понесених раніше витрат по проекту. Сума часткової компенсації за даним актом складає 1 200 000 (Один мільйон двісті тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ».

Вказана сума грошових коштів перерахована на рахунок Кімет-плюс 26.03.2015, що підтверджується випискою наявною випискою про рух грошових коштів на особовому рахунку Товариства та не заперечувалось сторонами у межах розгляду цього спору.

На виконання пункту 3.2.2 основного договору, 31.12.2015 Сторонами складений та підписаний акт № 2, в якому зазначено: «відповідно до пункту 3.2.2. Договору № 11 від 24.03.2015 та Додаткової угоди № 1 від 24.03.2015 до нього проведена часткова компенсація витрат на сплату орендної плати за період: березень 2015 - листопад 2015 по земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва. Сума часткової компенсації за даним актом складає - 67 080,29 грн. (шістдесят сім тисяч вісімдесят грн. 29 коп.) без ПДВ».

Вказана сума грошових коштів була сплачена на рахунок Кімет-плюс 30.12.2015, що підтверджується випискою про рух грошових коштів на особовому рахунку Товариства та у межах розгляду цього спору сторонами не заперечувалось.

Водночас, за умовами додаткової угод № 3 від 01.09.2015 сторони дійшли згоди викласти пункт 3.2.5. основного договору в наступній редакції: Товариство компенсує Стороні-1 понесені витрати на відведення Земельної ділянки та понесені раніше витрати по проекту в сумі 7 000 000 (сім мільйонів) гривень 00 коп. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок Сторони-1 згідно наступною графіка:

3.2.5.1. Суму 1 200 000 гри. без ПДВ - протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору;

3.2.5.2. Суму 3 000 000 грн. без ПДВ - до 22.12.2015 року.

3.2.5.3. Суму 1 400 000 грн. без ПДВ-до 15.01.2016 року.

3.2.5.4. Суму 1 400 000 грн. без ПДВ-до 31.01.2016 року.

На виконання вказаного пункту основного договору сторонами складений та підписаний акт № 3 від 29.01.2016, в якому зазначено: «відповідно до п.. 3.2.5 до Договору № 11 від 24.03.2015 р. та Додаткової угоди № 1 від 24.03.2015 р. до нього проведена часткова компенсація витрат на відведення Земельної ділянки по вул. Картвеліиівіді, б у Святошинському районі м. Києва та понесених раніше витрат по проекту. Сума часткової компенсації за даним актом складає 5 800 000 (П'ять мільйонів вісімсот тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ».

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що вказана сума грошових коштів перерахована в розмірі 5 800 000,00 грн на рахунок Кімет-плюс двома траншами 22.12.2015 в сумі 3 000 000,00 грн та 26.01.2016 в сумі 2 800 000,00 грн.

Також, додатковою угодою № 3 основний договір доповнено пунктами 3.2.5.5. та 6.7., де зазначено наступне: « 3.2.5.5. У разі, якщо Сторона-1 не забезпечила відведення Земельної ділянки протягом 8 (восьми) місяців з моменту перерахування грошових коштів, тоді Сторона-1 повертає Стороні-2 сплачені кошти в розмірі 1 200 000 грн.»; « 6.7. У разі, якщо Сторона-2, виконуючи в повному обсязі свої зобов'язання згідно договору та чинного законодавства при Реалізації проекту, не зможе розпочати підготовчі чи будівельні роботи на Земельній ділянці та/або буде вимушена зупинити процес виконання будівельних робіт на Об'єкті з обставин заборони будівництва (зокрема через фізичне перешкоджання будівництву сторонніми особами) внаслідок прийняття відповідного рішення органу державної влади та органу місцевого самоврядування, що призведе до неможливості будівництва та/або скасування відведення Стороні-1 Земельної ділянки, та/або через фізичне перешкоджання будівництву сторонніми особами, що буде тривати безперервно більше ніж 180 днів, Сторона-2 має право вимагати дострокового розірвання цього договору в односторонньому порядку. При цьому Сторона-1 гарантує проведення компенсації сум, отриманих Стороною-1 в сумі, що наведена в пп. 3.2.5.2-3.2.5.4 цього договору.

Грошові кошти на виконання цього пункту Договору повертаються на поточний рахунок Сторони-2, зазначений в цьому Договорі або в окремому письмовому повідомленні».

Відповідно до п. 4.5.1. основного договору Товариство має право залучати на свій розсуд підрядні та субпідрядні організації до будівництва Об'єкта, постачальників матеріалів та обладнання і укладати з ними відповідні договори, здійснювати розрахунки з ними.

На виконання п. 4.5.1. Основного договору, 23.12.2015 між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПБФ ГРУП» укладений договір генерального підряду на капітальне будівництво № 23 (далі - договір генерального підряду).

У пункті 1.1.12 договору генерального підряду наведене визначення Об'єкту, а саме - «Житловий комплекс з вбудованими приміщеннями соціального призначення, прибудованим приміщенням кіноконцертного залу та підземним паркінгом на вул. Картвеліінвілі, 6 у Святошинському районі м. Києва».

Положеннями пункту 2.1. договору генерального підряду передбачено, що за договором Генеральний підрядник зобов'язується виконати наступні Роботи щодо Об'єкта:

- на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами розробити проектно-кошторисну документацію стадії «Робоча документація»; - на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до проектної документації стадії «Р», до технічної характеристики Об'єкта, умов цього Договору, і діючих будівельних норм і правил та в обумовлений Договором строк виконати та передати Замовнику Роботи з будівництва Об'єкту, з інженерним забезпеченням, зовнішнім освітленням, благоустроєм та озелененням території, будівництвом зовнішніх інженерних мереж і споруд (вбудовані ІТП, насосні), окремо розташовані ТП, РП, з витратами па авторський нагляд та постачання обладнання і виконанням пусконалагоджувальних робіт.

До складу Робіт з будівництва входять такі Роботи, що передбачені Проектною документацією стадії «Р» та погоджені Сторонами в додатку №1 до Договору - комплекс робіт, відповідно до Договірної ціни (додаток №1 до договору). Зокрема, як стверджує Товариство, до цих робіт належить монтаж огорожі та інші роботи.

Звертаючись із первісним позовом до суду, в якому Товариство просить розірвати основний договір та повернути сплачені грошові кошти, останній вказує на те, що мав місце факт неможливості будівництва.

Так, Товариство в своєму позові зазначає, що при виконанні умов договору генерального підряду та спробою зведення 02.02.2016 огороджувального паркану (огорожі) за адресою: АДРЕСА_3, працівникам генерального підрядника ТОВ «ПБФ ГРУП» був вчинений супротив та перешкоджання як невідомими особами, так і свідомими громадянами. Вказана подія супроводжувалася сутичками та як наслідок викликом поліції з відповідним фіксуванням цієї події. Товариство зауважує, що вказані події неодноразово повторювалися із застосуванням фізичної протидії процесу проведення підготовчих та будівельних робіт сторонніми особами за вказаною адресою, тобто мали систематичний характер та тривають безперервно більше ніж 180 днів.

Про неодноразове фізичне перешкоджання проведення підготовчих та будівельних робіт сторонніми особами з викликом поліції за адресою: АДРЕСА_1 у Святошинському районі м. Києва, зокрема щодо факту спорудження огорожі було зауважено ОСОБА_1, що є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПБФ ГРУП» та був допитаний у судовому засіданні в якості свідка.

Як на підтвердження наявності факту супротиву вчинення будівельних дій, Товариство посилається на наявність петицій, а саме: № 2251 «Зупинити будівництво в парку Юність на Борщагівці», автор петиції ОСОБА_4, зібрала понад 10 150 підписів; № 6893 «Зупинити будівництво в парку Юність на Борщагівці та здійснити вилучення до комунальної власності територіальної громади міста Києва спірної земельної ділянки», автор петиції ОСОБА_5, зібрала понад 480 підписів; № 2350 «Застройка парка Юность», автор петиції ОСОБА_2, зібрала понад 110 підписів; № 2404 «Припинити будівництво в парку Юність на Борщагівці», автор петиції ОСОБА_6, зібрала понад 240 підписів; № 2407 «Заборонити будівництво в парку Юність, що на Борщагівці», автор петиції ОСОБА_7, зібрала понад 250 підписів.

Також, 10.11.2016 Київською міською радою прийнято рішення № 326/1330 «Про врегулювання питання використання земельної ділянки площею 1,004 га на АДРЕСА_4 у Святошинському районі м. Києва згідно з договором, укладеним між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" від 04.08.2004 № 75-6- 00130».

У вказаному Рішенні, серед іншого, зазначено про:

- петицію № 2251 "Зупинити будівництво в парку Юність на Борщагівці" (автор петиції ОСОБА_4.), що зібрала 10150 підписів та була підтримана на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування 05.04.2016, а також про стійкий громадський супротив щодо забудови зеленої зони;

- направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" пропозицію про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 1,004 га на АДРЕСА_4 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер НОМЕР_1), про вчинення організаційно-правових дій щодо розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки;

- вчинення відповідних дій щодо зняття з реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки;

- після зняття з реєстрації зазначеного договору оренди земельної ділянки, комунальному об'єднанню "Київзеленбуд" здійснити відповідні організаційно-правові заходи щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою площею 1,004 га на АДРЕСА_4 у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер НОМЕР_1) в єдиних межах парку "Юність" Святошинського району міста Києва.

Крім того, Товариство зауважило, що починаючи з грудня 2016 року до жовтня 2017 року в господарських судах різних інстанцій розглядалася справа щодо припинення права відповідача користування земельною ділянкою площею 1,004 га на АДРЕСА_4 у Святошинському районі м. Києва, де мало бути розпочатися будівництво.

Посилаючись на вказані факти свідчать про відсутність можливості ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» розпочати підготовчі чи будівельні роботи, що тривають безперервно більше ніж 180 днів, що є беззаперечною підставою для повернення сплачених ТОВ «ДБК-ПАРТНЕР» грошових коштів.

З метою повернення грошових коштів сплачених за основним договором в сумі 7 000 000,00 грн. та сплаченої компенсації орендної плати, а також вирішення питання щодо початку проведення підготовчих та будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці до Товариством неодноразово направлялись претензії та листи, зокрема: за вих. № 229 від 30.03.2018, за вих. № 36 від 23.01.2018, за вих. № 26 від 17.01.2018, за вих. № 773 від 22.11.2017, за вих. № 1385 від 14.12.2016.

Оскільки не було здійснено повернення раніше сплачених ТОВ «ДБК-ПАРТНР» грошових коштів в сумі 7 000 000,00 грн. та не було сплачено компенсації орендної плати, Товариство звернулось із даним позовом до суду, в якому просило розірвати основний договір та повернути сплачені суми грошових коштів.

У свою чергу, Кімет-плюс заперечуючи проти задоволення первісного позову зазначив, що відповідно до п. 4.2.5 Договору «Сторона-1 зобов'язана сприяти отриманню Стороною-2 дозвільних документів, що необхідні для будівництва Об'єкта». Відповідно до п.4.4.4. Договору «Сторона-2 зобов'язана отримувати дозвільні документи та узгодження від відповідних компетентних органів та організацій, що є необхідними для проектування та будівництва Об'єкт згідно з законодавством України».

Таким чином відповідно до положень Договору на Товариство покладався обов'язок по оформленню документів необхідних для початку будівництва, а на Кімет-плюс покладався обов'язок сприяти позивачу за первісним позовом в їх оформленні.

Згідно із п.п. 15.1.1. п. 15.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов'язаних будівництвом будинків, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт.

Згідно п.п. 15.3.1. та 15.3.9. п. 15.3. Правил, до основних видів робіт, на які необхідне отримання контрольної картки, зокрема, відноситься - нове будівництво.

Враховуючи ту обставину, що проведення будівельних робіт зі зведення житлового комплексу з об'єктами соціальної інфраструктури з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями спричиняє порушення існуючого благоустрою, тому згідно із Правилами, проведення таких робіт, у тому числі облаштування будівельного майданчика та встановлення паркану до отримання контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою не дозволяється.

На виконання свого обов'язку та вищевказаних положень законодавства, Товариство укладає відповідний договір генерального підряду з ТОВ «ПБФ Груп» відповідно до якого генеральний підрядник який обраний позивачем за первісним позовом бере на себе обов'язок оформити контрольну картку на тимчасове порушення благоустрою.

Кімет-плюс зазначає, що ухилення Товариства від виконання свого обов'язку, що полягає в оформленні контрольної картки спричиняє значне обурення громадськості з подальшим фізичним протистоянням, а тому Товариство, маючи намір мінімізувати свою провину почав надсилати Кімет-плюс листи з проханням оформити відповідну картку на тимчасове порушення благоустрою.

Також, Кімет-плюс зазначає, що факт відведення земельної ділянки у встановлені договором строки, Товариством раніше не заперечувався, про що вказано у долученому до позовної заяви листі від 14.12.2016 за № 1385, в якому останній зазначив дату відведення земельної ділянки.

Також відповідач за первісним позов зауважив про відсутність підстав розірвання договору в односторонньому порядку на підставі пункту 6.7 основного договору.

У своїй відповіді на відзив на первісний позов Товариство зауважило, що порядок розірвання договорів в судовому порядку передбачений статтями 651-652 Цивільного кодексу України в зв'язку із істотним порушенням, яке мало місце за твердженнями позивача за первісним позовом.

Обґрунтовуючи свої вимоги за зустрічним позовом Кімет-плюс зауважив, що відповідно до підпункту «б» п.3.2.2. основного договору Товариство зобов'язується за рахунок своєї частки в Об'єкті та власних або залучених коштів забезпечити фінансування усіх витрат з реалізації проекту в повному обсязі, в тому числі для проведення розрахунків Стороною-1 з: щомісячно компенсувати Стороні-1 сплату орендної плати по договору оренди земельної ділянки та зареєстрованому в книзі записів державної реєстрації договорів у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та до моменту прийняття Об'єкта в експлуатацію. Перша компенсація коштів згідно цього підпункту договору здійснюється Стороною-2 в місячний термін з дати укладення договору №11.

У порушення умов основного договору, а саме підпункту «б» п.3.2.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 Сторона-2 не здійснювала компенсацію орендної плати земельної ділянки з грудня 2015 року по червень 2018 року включно, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на дату подачі зустрічного позову в загальному розмірі становить 716 092,01 грн.

На підтвердження належного виконання свого обов'язку з оплати орендної плати позивач за зустрічним позовом надав до суду копії платіжних доручень за період грудень 2015 року - червень 2018 року.

Так як на Сторону-2 було покладено обов'язок щодо компенсації Стороні-1 сплати щомісячної орендної плати землі, то Кімет-плюс надсилав рекомендованими листами на адресу Товариства відповідні рахунку-фактури до сплати, акти про компенсацію орендної плати за відповідний місяць та копії платіжних доручень на підтвердження факту оплату орендної плати Стороною-1 в період з грудня 2015 року по червень 2018 року. Копії вказаних документів долучені до матеріалів справи.

Оскільки заборгованість з компенсації орендної плати в розмірі 716 092,01 грн не погашена, Кімет-плюс звернувся із даним зустрічним позовом до суду.

У свою чергу, Товариство заперечувало проти задоволення зустрічного позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що сплата компенсації орендної плати за земельну ділянку прямо пов'язана із можливістю нею користуватися. Оскільки така земельна ділянка не була передана Товариству останній не вбачає підстав для сплати компенсації орендної плати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, щодо первісного та зустрічного позову господарський суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільний кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах (частина 1 статті 652 ЦК України).

За приписами частини 2 статті 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин. Аналогічна правова позиція викладена в постанова Вищого господарського суду України від 11.06.2015 в справі № 910/18575/14.

Як судом встановлено вище, сторони умовами пункту 6.7 основного договору в редакції додаткової угоди 3 від 01.09.2015 передбачили право Товариства достроково розірвати договір у разі неможливості здійснення будівельних робіт, яке може бути викликано двома альтернативними підставами: 1) внаслідок прийняття відповідного рішення органу державної влади та органу місцевого самоврядування або 2) фізичне перешкоджання будівництву сторонніми особами.

Судом встановлено вище, матеріалами справи підтверджено, сторонами не спростовано, що 10.11.2016 Київською міською радою прийнято рішення № 326/1330 «Про врегулювання питання використання земельної ділянки площею 1,004 га на АДРЕСА_4 у Святошинському районі м. Києва згідно з договором, укладеним між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" від 04.08.2004 № 75-6- 00130». У вказаному рішенні було висвітлено намір органу розірвати договір оренди земельної ділянки, частина якої за умовами основного договору має бути передана Товариству.

При цьому, Кімет-плюс належними та допустимими доказами не спростовано доводів Товариства та пояснень свідка щодо наявності фізичного перешкоджання будівництву.

При цьому право дострокового розірвання договору за наявності вказаних умов Товариство набуває лише у разі виконання своїх обов'язків за договором в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, сторонами не спростовано фактів належного виконання Товариством договірних обов'язків, у тому числі щодо внесення грошових коштів.

З системного аналізу викладеного слідує, що у Товариства, як сторони, що прийняла на себе частину прав замовника будівництва мало місце істотна зміна обставин, яка полягало у неможливості здійснення будівельних робіт та яку позивач за зустрічним позовом не міг передбачити на момент укладення спірного основного договору.

Беручи до уваги вказане, враховуючи, що Кімет-плюс не спростовано доводів Товариства, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для розірвання договору № 11 від 24.03.2015.

Разом з тим, суд критично оцінює твердження Кімет-плюс про те, що саме відсутність контрольної картки об'єкта мало наслідком неможливість розпочати будівельні роботи, у зв'язку із чим відсутні підстави розірвання договору, оскільки умови укладеного основного договору та приписи чинного законодавства передбачають в даному випадку зміну істотних обставин, а не істотне порушення умов правочину як підставу його розірвання.

За приписами статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, положеннями пункту 6.7 основного договору передбачено, що в разі наявності у Товариства права дострокового розірвання договору в односторонньому порядку - Сторона-1 (Кімет-плюс) гарантує проведення компенсації сум, отриманих Стороною-1 в сумі, що наведена в пп. 3.2.5.2-3.2.5.4 цього договору. Грошові кошти на виконання цього пункту Договору повертаються на поточний рахунок Сторони-2, зазначений в цьому Договорі або в окремому письмовому повідомленні.

Положеннями пунктів 3.2.5.2-3.2.5.4 основного договору було передбачено обов'язок Товариства здійснити перерахування грошових коштів в загальному розмірі 7 000 000,00 грн наступним чином: 3.2.5.1. Суму 1 200 000 гри. без ПДВ - протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору; 3.2.5.2. Суму 3 000 000 грн. без ПДВ - до 22.12.2015 року. 3.2.5.3. Суму 1 400 000 грн. без ПДВ - до 15.01.2016 року. 3.2.5.4. Суму 1 400 000 грн. без ПДВ - до 31.01.2016 року.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано факту належного виконання Товариством обов'язку перерахування вказаної грошової суми на користь Кімет-плюс.

Беручи до уваги вищевикладене, враховую наявність підстав для розірвання основного договору, керуючись положеннями пункту 6.7 основного договору та приписів статті 653 ЦК України, суд дійшов висновку про задоволення вимоги Товариства про стягнення з Кімет-плюс 7 000 000,00 грн.

Також, судом встановлена відсутність правових підстав стягнення з Кімет-плюс 67 080,29 грн компенсованої орендної плати за землю. Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до пункту 2.1.1 основного договору Товариство взяло на себе обов'язок на період дії цього договору компенсування Кімет-плюс витрат за користування земельною ділянкою.

Розділом 6 основного договору «Строк дії договору» передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання, а діє до остаточного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

З системного аналізу викладеного слідує наявність імперативного обов'язку Товариства компенсувати орендну плату Кімет-плюс протягом всіє дії договору, що свідчить про відсутність обов'язку у відповідача за первісним позовом повернути сплачені Товариством 67 080,29 грн.

Водночас, вище викладені обставини також свідчать про обґрунтованість зустрічного позову, в основу якого Кімет-плюс покладене те, що основний договір не припинив свою дію станом на червень 2018 року, а сплата останнім орендної плати здійснювалась належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що Кімет-плюс, як орендар, за договором оренди земельної ділянки, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 04.08.2004 за № 75-6-00130 та Угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П. 13.11.2015 з грудня 2015 року по червень 2018 року належним чином сплачувало орендну плату за земельну ділянку, що підтверджується платіжними дорученнями: платіжне доручення № 5 від 27.01.2016 на суму 15725,15 грн; платіжне доручення № 8 від 23.02.2016 на суму 22738,55 грн; платіжне доручення № 9 від 28.03.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 11 від 28.04.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 14 від 25.05.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 15 від 23.06.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 17 від 22.07.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 19 від 19.08.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 20 від 28.09.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 23 від 27.10.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 26 від 25.11.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 27 від 23.12.2016 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 32 від 27.01.2017 на суму 22534,28 грн; платіжне доручення № 33 від 23.02.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 34 від 28.03.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 38 від 25.04.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 41 від 26.05.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 43 від 26.06.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 44 від 28.07.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 45 від 18.08.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 46 від 27.09.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 47 від 27.10.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 49 від 28.11.2017 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 50 від 27.12.2017 на суму 23886,42 грн; квитанція № 43 від 26.01.2018 на суму 23886,36 грн; платіжне доручення № 1 від 23.02.2018 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 3 від 27.03.2018 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 4 від 24.04.2018 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 5 від 25.05.2018 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 6 від 26.06.2018 на суму 23886,42 грн; платіжне доручення № 7 від 25.07.2018 на суму 23886,42 грн.

Так як на Сторону-2 було покладено обов'язок щодо компенсації Стороні-1 сплати щомісячної орендної плати землі, то Кімет-плюс надсилала рекомендованими листами на адресу Сторони-2 відповідні рахунку-фактури до сплати, акти про компенсацію орендної плати за відповідний місяць та копії платіжних доручень на підтвердження факту оплату орендної плати Стороною-1 в період з грудня 2015 року по червень 2018 року. Вказані документи наявні в матеріалах справи.

Враховуючи, що Кімет-плюс належним чином виконав обов'язок зі сплати орендної плати, надавши при цьому відповідні документи Товариству для виконання останнім свого обов'язку, передбаченого пунктом 2.1.1 основного договору, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав покладення на відповідача за зустрічним позовом обов'язку компенсувати орендну плату в загальному розмірі 716 092,01 грн.

Водночас, суд критично оцінює заперечення Товариства, оскільки умови основного договору не ставлять обов'язок Сторони-2 сплачувати компенсацію з орендної плати за земельну ділянку в пряму залежність із виконанням з боку Кімет-плюс обов'язку передачі будівельного майданчика.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог в частині розірвання договору та стягнення 7 000 000,00 грн та задоволення зустрічного позову повністю в розмірі 716 092,01 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, за приписами частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Так, згідно приписів частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання вимоги немайнового характеру.

Так, судом встановлено, що при зверненні із первісним позовом Товариством було недоплачений судовий збір в розмірі 1 762,00 грн, у зв'язку із чим сума недоплаченого судового збору підлягає стягненню до Державного бюджету України з відповідача за первісним позовом.

Водночас, за приписами частини 11 статті 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на вказане судом здійснено розподіл судових витрат між сторонами за первісним та за зустрічним позовом.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 180, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" про розірвання договору та повернення грошових коштів у розмірі 7 067 080,29 грн - задовольнити частково.

2. Розірвати договір № 11 від 24.03.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" (03148, місто Київ, вулиця Картвелішвілі 6; ідентифікаційний код 32529721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" (02081, місто Київ, вулиця Олени Пчілки 2; ідентифікаційний код 37856980) 7 000 000,00 грн (сім мільйонів гривень 00 копійок) та 94 258,62 грн (дев'яносто чотири тисячі двісті п'ятдесят вісім гривень 62 копійки) судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" (03148, місто Київ, вулиця Картвелішвілі 6; ідентифікаційний код 32529721) в дохід Державного бюджету України 1762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) судового збору.

5. У іншій частині в первісному позові відмовити.

6. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" про стягнення 716 092,01 грн - задовольнити повністю.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК-Партнер" (02081, місто Київ, вулиця Олени Пчілки 2; ідентифікаційний код 37856980) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кімет-плюс" (03148, місто Київ, вулиця Картвелішвілі 6; ідентифікаційний код 32529721) 716 092,01 грн (сімсот шістнадцять тисяч дев'яносто дві гривні 01 копійку).

8. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13.11.2018.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ