ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2763/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", м.Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача: Грєнков І.В., за дов. №08-21/42/2-18 від 04.01.18;

відповідача: Стасюк Є.О., за дов. б/н від 01.11.18.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перехрестя Плюс", про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 5211589,58 грн. (вх. № 2763/18 від 08.10.2018). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.10.2016 по 30.09.2018 не сплачував плату за землю за користування земельною ділянкою по просп. Льва Ландау, 182 у м. Харкові (кадастровий номер №:02:043:0048) у встановленому законодавчими актами розмірі . Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; підготовче засідання призначено на 06.11.2018 о 12:00.

29.10.2018 керівником Харківської місцевої прокуратури № 4 було подано до суду заяву в порядку ст. 53 ГПК України про вступ у справу № 922/2763/18 (вх. № 30783)

02.11.2018 від представника Харківської міської ради до суду надійшли заперечення (вх. № 31221 від 02.11.2018) на заяву Харківської місцевої прокуратури №4, в якій позивач заперечує проти вступу прокурора у справу №922/2763/18 в інтересах територіальної громади м.Харкова через недоведеність належним чином підстав для такого вступу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.11.2018 заяву (вх.№30783 від 29.10.2018) разом із доданими до неї документами було повернуто керівнику Харківської місцевої прокуратури №4.

06.11.2018 позивач до суду в порядку п.2 ч.2 ст.46 ГПК України надав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№31530), в якій вказує на те, що з урахування здійснених відповідачем платежів у формі земельного податку за використання земельної ділянки по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові сума безпідставно збережних відповідачем коштів у розмірі орендної плати складає 5 075 271,76 грн. З урахуванням зазначеного просить суд прийняти вказану заяву до розгляду та пункт.2 прохальної частини позовної заяви у справі №922/1519/18 читати у наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС» (адреса: вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002 код в ЄДРПО 4755139) на користь Харківської міської ради (адреса: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003, код в ЄДРПО 04059243) - за реквізитами: код платежу: 24062200, рахунок: 0002; МФО 899998, код ЄДПРОУ 37999649; банк: Державне Казначейство України (ЕАП); одержувач: УДКСУ у м. Харкові Харківської області) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 5 075 271,76 грн."

Пунктом 2 частини 2 статті 46 ГПК України унормовано, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем у строки, встановлені п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, суд приймає її до розгляду та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням змін зазначених у цій заяві.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 06.11.2018 позовні вимоги до нього розмірі 5075 271,76 грн. визнав, про що також зазначив в поданій ним до суду заяві (вх.№31549 від 06.11.2018).

Представник позивача позов з урахуванням зменшених позовних вимог підтримав , наполягав на його задоволенні.

Згідно ч. 4 ст.185 ГПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 191, 192 цього Кодексу.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.07.2018 №131142562:

-право власності на нежитлові будівлі літ. "А-4" загальною площею 10288,00 кв.м., літ. "К-1" загальною площею 1545,0 кв.м., літ. "Л-1" загальноюю площею 386,7 кв.м., літ. "И-1" загальною площею 454,5 кв.м., літ. "З-1" загальною площею 4399,3 кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м.Харкові зареєстроване за ТОВ "Перехрестя Плюс" з 05.06.2007 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2007 №1352;

-право власності на нежитлову будівлю літ. "Р-1" загальною площею 75,7 кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м.Харкові зареєстроване за ТОВ "Перехрестя Плюс" з 05.06.2007 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2007 №1362;

-право власності на нежитлові будівлі літ. "Б-2" загальною площею 376,7 кв.м., літ. "Д-2" загальною площею 651,0 кв.м., літ. "B-1" загальною площею 112,7 кв.м., літ. "Г-3" загальною площею 1656,9 кв.м. по просп. Льва Ландау, 182 у м.Харкові зареєстроване за ТОВ "Перехрестя Плюс" з 05.06.2007 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2007 №1357.

Рішенням Харківської міської ради від 23.12.2005 №247/05 ПАТ "Концерн АВЕК та К" надано в оренду земельну ділянку загальною площею 5,3478 га (ділянка №1 - площею 4,6890 га, ділянка №2-площею 0,6588 га) по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові для будівництва торговельно-сервісного комплексу з реконструкцією існуючих будівель (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації строком до 31.12.2030.

На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ПАТ "Концерн АВЕК та КО" укладено договір оренди землі від 23.03.2006 №20.

Угодою про розірвання договору оренди землі від 23.03.2006 №20, укладеною між Харківською міською радою та ПАТ "Концерн АВЕК та Ко", вказаний договір оренди землі було розірвано, земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови кадастровий номер №:02:043:0048 та кадастровий номер №:02:043:0027 загальною площею 5,3478 га (ділянка №1 - площею 4,6890 га, ділянка №2- площею 0,6588 га) повернуто Орендарем до земель запасу міста.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.10.2018 №140324203 державна реєстрація припинення права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами №:02:043:0027 та №:02:043:0048 площею 0,6588 га та площею 4,689 га за ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" проведена 06.09.2016 на підставі угоди про розірвання від 23.03.2006.

Рішенням Харківської міської ради від 21.02.2018 №985/18 ТОВ "Перехрестя Плюс" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки площею 4,6890 га (кадастровий номер №:02:043:0048) для будівництва торговельного центру з гіпермаркетом, підземним паркінгом по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові.

Відповідно до вищезазначеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 13.08.2018 № 5471/0/225-18 речові права ТОВ "Перехрестя Плюс" на земельну ділянку по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по просп. Льва Ландау, 182 у м.Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 20.07.2018 було здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ "Перехрестя Плюс" використовує земельну ділянку по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові для експлатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А-4", літ. "К-1", літ. "Л-1", літ. "И-1", літ. "З-1", літ. "Р-1", літ "Б-2", літ. "Д-2", літ. "В-1", літ. "Г-3", право власності на які зареєстровано за ТОВ "Перехрестя Плюс".

За результатами обстеження було складено акт обстеження земельної ділянки від 20.07.2018.

Таким чином, ТОВ "Перехрестя Плюс", набувши право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформило правовідносин щодо користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що ТОВ "Перехрестя Плюс" у період з 01.10.2016 по 30.09.2018 не сплачувало за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберігло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки по просп. Льва Ландау, 182 у м.Харкові майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

З посиланням на зазначені обставини, Харківська міська рада вказує, ТОВ "Перехрестя Плюс" набувши право власності на нежитлові будівлі по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові з урахуванням вимог ст. 120, 125 ЗК України ТОВ "Перехрестя Плюс" мало укласти з Харківською міською радою договір оренди земельної ділянки з метою обслуговування зазначених будівель. Проте оскільки такий договір не було укладено, Харківська міська рада вважає, що ТОВ "Перехрестя Плюс" зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати за рахунок Харківської міської ради. Згідно з наданими Харківською міською радою розрахунками, розмір збережених ТОВ "Перехрестя Плюс" коштів від безпідставно набутого майна, яке підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельною ділянкою з 01.10.2016 по 30.09.2018 становить 5 075 271,76 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України зобов'язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов'язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Відсутність укладеного між Харківською міською радою та відповідачем договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору виключає договірні зобов'язання. Відсутність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача свідчить про відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов'язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству. А саме, в результаті укладення договору купівлі-продажу нежитлових будівель, котрі зареєстровані належним чином в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Фактичне володіння і користування земельною ділянкою Відповідачем без укладення договору оренди землі станом на час розгляду справи у суді також не вважається правопорушенням.

Відсутність деліктних зобов'язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема ст.ст. 22, 1166 ЦК України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст.216, 224, 225 ГК України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Упущена вигода згідно п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні, тому суд приходить до висновку про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню ст.ст. 1212-1214 ЦК України. Як вбачається зі змісту цих норм вони підлягають застосованою в т.ч. у відносинах, які не місять ознак делікту. Так, ч.2 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, вони поширюють свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов'язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов'язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та пояснень представників учасників справи вбачається, що в даному разі наявні усі три згадані ознаки:

1) Відповідач дійсно зберіг у себе майно - кошти, у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові. Збереження цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття відповідачем права власності на нежитлові будівлі по просп.Льва Ландау, 182 у м.Харкові. Набуті відповідачем будівлі будучи згідно ст.181 ЦК України нерухомим майном (об'єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов'язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлі автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі. Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

2) Правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

3) Відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Судом встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Згідно ст. 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Таким чином, збереження відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування», що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини. Тому встановлені обставини свідчать про порушення загальних засад справедливості, добросовісності, розумності, закріплених п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог (вх.№31530 від 06.11.2018) та розрахунків наданих позивачем розмір безпідставно збереженого відповідачем майна за період з 01.10.2016 р. по 30.09.2018 р. становить 5 075 271,76 грн. Розрахунки здійснено з вирахуванням сплаченого відповідачем земельного податку.

Суд погоджується з вказаним розрахунками та приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ "Перехрестя Плюс" на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 5 075 271,76 грн.

Згідно ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом

З огляду на прийняття судом до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті , на відповідача слід покласти 50 відсотків витрат по сплаті судового збору, які складають 38064,54 грн., решта судового збору сплаченого Харківською міською радою при поданні позову за платіжним дорученням №2250 від 02.10.2018 підлягає поверненню у разі надходження до суду відповідного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС» (адреса: вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002 код в ЄДРПО 4755139) на користь Харківської міської ради (адреса: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003, код в ЄДРПО 04059243) - за реквізитами: код платежу: 24062200, рахунок: 0002; МФО 899998, код ЄДПРОУ 37999649; банк: Державне Казначейство України (ЕАП); одержувач: УДКСУ у м. Харкові Харківської області) 5075271 грн. 76 грн. безпідставно збережених коштів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС» (адреса: вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002 код в ЄДРПО 4755139) на користь Харківської міської ради (адреса: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003, код в ЄДРПО 04059243) - 38064 грн. 54 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення через господарський суд Харківської області (п. 17.5 Перехідних положень до Господарського процесуального кодексу України).

Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua.

Позивач: Харківська міська рада (адреса: м-н. Конституції, 7, м. Харків, 61003, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕХРЕСТЯ ПЛЮС» (адреса: вул. Сумська, 70, м. Харків, 61002 ).

Повне рішення складено 12.11.2018 р.

Суддя С.Ч. Жельне