РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.10.2018 р.Справа № 910/8889/18

За позовом Фізичної особи-підприємця Єрмолаєва Сергія Андрійовича

до 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2) Фізичної особи-підприємця Гончарова Віталія Григоровича

про дострокове припинення дії свідоцтва України № 167001

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Єрмолаєв Сергій Андрійович звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Фізичної особи-підприємця Гончарова Віталія Григоровича про дострокове припинення дії свідоцтва України № 167001.

Позовні вимоги обґрунтовані невикористанням відповідачем знаку для товарів і послуг "Удо Ермолаева", за Свідоцтвом України № 167001, протягом останніх трьох років.

Ухвалою суду від 19.07.2018 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.08.2018 р.

06.08.2018 р. від відповідача-1 надійшов відзив.

Протокольною ухвалою від 15.08.2018 р. підготовче засідання відкладено на 12.09.2018 р.

Протокольною ухвалою від 12.09.2018 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 17.10.2018 р.

Протокольною ухвалою від 17.10.2018 р. судове засідання відкладено на 31.10.2018р.

30.10.2018 р. від позивача надішли пояснення щодо підвідомчості даного спору господарським судам України.

У судове засідання 31.10.2018 р. з'явились представники позивача та відповідача-1.

Представник відповідача -2 у судове засідання 31.10.2018 р. не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача-1 надав пояснення, у яких зазначив, що оспорюваний знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 167001 зареєстрований за Гончаровим Віталієм Григоровичем як за фізичною особою, відтак, спір у даній справі не підвідомчий господарським судам України.

У судовому засіданні 31.10.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Єрмолаєв Сергій Андрійович звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить суд:

- достроково припинити дію Свідоцтва України №167001 на знак для товарів та послуг "Удо Ермолаева" повністю.

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України №167001 на знак для товарів та послуг "Удо Ермолаева" повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Як вбачається з матеріалів справи, знак для товарів і послуг "Удо Ермолаева" за свідоцтвом України № 167001, було зареєстровано за Гончаровим Віталієм Григоровичем.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Частиною 1 ст. 20 чинної редакції Господарського процесуального кодексу України встановлено, зокрема, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема:

1) справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування;

2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов'язані з ними законні інтереси;

3) справи про визнання торговельної марки добре відомою;

4) справи у спорах щодо прав автора та суміжних прав, в тому числі спорах щодо колективного управління майновими правами автора та суміжними правами;

5) справи у спорах щодо укладання, зміни, розірвання і виконання договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, комерційної концесії;

6) справи у спорах, які виникають із відносин, пов'язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

У той же час, п.1 Розділу X ГПК України "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" передбачено, зокрема, що частини перша та друга статті 20 (в частині визначення юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності), вводяться в дію з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності у газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності.

Підпунктами 15, 16 п. 1 Розділу XІ ГПК України "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" встановлено, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності починає свою роботу з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності. До початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки Вищий суд з питань інтелектуальної власності не почав свою роботу, справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017 р.).

Попередньою редакцією Господарського процесуального кодексу України (ст. 12) передбачалось, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери.

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство;

9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Як встановлено ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017 р.), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Угода про відмову від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Статтею 21 Кодексу передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Водночас, із матеріалів позовної заяви вбачається, що оспорюване позивачем Свідоцтво України № 167001 на знак для товарів і послуг "Удо Ермолаева", було зареєстровано за Гончаровим Віталієм Григоровичем як за фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, хоч Гончаров Віталій Григорович і отримав статус суб'єкта господарювання, проте у спірних правовідносинах він виступає у статусі фізичної особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог до Фізичної особи-підприємця Гончарова Віталія Григоровича належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо позовних вимог, заявлених до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, суд зазначає, що Міністерство, зокрема, здійснює державну реєстрацію та ведення державних реєстрів об'єктів права інтелектуальної власності, видає в установленому порядку патенти/свідоцтва на ці об'єкти, а також видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

Проте, позовні вимоги до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України №167001 на знак для товарів та послуг "Удо Ермолаева" повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність", не можуть бути задоволенні до прийняття рішення про дострокове припинення такого свідоцтва.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі в частині позовних вимог до Фізичної особи-підприємця Гончарова Віталія Григоровича належить закрити, а у задоволенні позовних вимог до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України слід відмовити у зв'язку з їх передчасністю.

Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Фізичної особи-підприємця Єрмолаєва Сергія Андрійовича до Фізичної особи-підприємця Гончарова Віталія Григоровича.

2. Відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Єрмолаєва Сергія Андрійовича до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна