ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2018

Справа № 910/10551/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу

За позовом

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорекамаркет"

про

стягнення 21 775, 32 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (надалі – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорекамаркет" (надалі – відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 17 675, 83 грн, пені в сумі 1 979, 05 грн, інфляції в сумі 84, 84 грн, 36% річних в сумі 2 035, 06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з моменту укладання договору поставки № 523 від 31.07.2017, позивачем своєчасно і в повному обсязі здійснювалось постачання товару, але відповідач порушив прийняті на себе зобов’язання та не здійснив оплати за отриманий товар по накладним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Судом також враховано, що суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» (далі за договором – Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорекамаркет» (далі за договором – Покупець) було укладено договір поставки № 523 (далі – Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язувався передавати у власність Покупця – Товар, а Покупець зобов'язувався приймати та оплачувати Товар у порядку, визначеному умовами цього Договору та своєчасно повертати тару на умовах визначених Договором.

За умовами п. 6.1. Договору, розрахунок за Товар здійснюється. Покупцем (Відповідачем) протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання Товару. Термін оплати за прийнятий товар за вказаними накладними сплив.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі – ГК України), він вважається укладеним, у зв’язку із чим є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи видаткових накладних № НКВ-059108 від 23.03.2018 на суму 8 137, 95 грн. та № НКВ-062439 від 03.04.2018 на суму 9 537, 88 грн., позивачем здійснено постачання товару відповідно до умов договору на загальну суму 17 675,83 грн.

Разом із тим, позивач вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та не здійснив оплату за отриманий товар по вказаним вище накладним та станом на 02.08.2018 має перед позивачем заборгованість на загальну суму 17 675, 83 грн.

Відтак, позивач виконав взяті на себе зобов’язання щодо поставки відповідачеві товару на загальну суму 17 675, 83 грн., а відповідач, у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов’язання з оплати його вартості, чим порушено права позивача.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. При цьому відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України відсутності підстав для виконання перед позивачем зобов’язань щодо оплати за отриманий товар.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 675,83 грн. основної заборгованості за поставлений позивачем товар згідно умов договору поставки № 523 від 31.07.2017 є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню в даній частині позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, положенням п. 7.2. договору Сторони встановили, що у випадку, якщо Покупець прострочив виконання грошового зобов'язання, а саме – терміни оплати вартості, одержаного від Постачальника Товару він зобов'язаний сплатній суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 36,00 (тридцять шість) процентів річних від простроченої суми заборгованості.

Так, у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем зобов’язання з оплати товару за договором поставки № 523 від 31.07.2017, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму інфляції в розмірі 84,84 грн, 36% річних на загальну суму 2 035,06 грн за період з 04.04.2018 по 02.08.2018 – по накладній № НКВ-059108 від 23.03.2018 та за період з 10.04.2018 по 02.08.2018 – по накладній № НКВ-062439 від 03.04.2018.

Перевіривши, поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 36 % річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляції та 36% річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено відповідно до умов договору вимог Закону та умов Договору.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно 7.1. Договору, у випадку порушення Покупцем термінів оплати вартості одержаного від Постачальника Товару, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день порушення термінів оплати.

Так, на підставі зазначеної умови 7.1. договору, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 1 979, 05 грн. за період з 04.04.2018 по 02.08.2018 – по накладній № НКВ-059108 від 23.03.2018 та за період з 10.04.2018 по 02.08.2018 – по накладній № НКВ-062439 від 03.04.2018.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він відповідає умовам Договору та вимогам Закону, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасну сплату вартості товару підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 525, 526, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 180, 230, 235 Господарського кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорекамаркет" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (79040, Україна, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 355, офіс 325; ) основну заборгованість в розмірі 17 675, 83 грн., суму інфляції в розмірі 84, 84 грн, 36% річних у розмірі 2 035, 06 грн., пеню в розмірі 1 979, 05 грн. та судовий збір в розмірі 1762, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09.11.2018 року.

Суддя                                                                                  Ю.О. Підченко