ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 6-31-23/117-09-5040

Господарський суд Одеської області у складі: головуючий суддя Демешин О. А., суддя Оборотова О. Ю., суддя Петренко Н.Д. розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (вх. № 2-5243/18 від 06.07.2018 року), в порядку ст. 339-345 ГПК України, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу по справі № 6-31-23/117-09-5040:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (скаржник, стягувач)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "УРБАН УКРАЇНА",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "УРБАН МОТОРС"

про стягнення 3 223 301,98 дол. США та 1339,43 грн.

Представники сторін та ДВС у судове засідання не зявились.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.11.2010 року по справі № 6-31-23/117-09-5040 позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УРБАН УКРАЇНА", та Товариства з обмеженою відповідальністю "УРБАН МОТОРС" про стягнення 3223301,98дол. США та 1339,43 грн. задоволено повністю.

26.11.2010 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідний Наказ.

22.10.2018 року через канцелярію суд отримав скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (вх. № 2-5243/18 від 06.07.2018 року), в порядку ст. 339-345 ГПК України, на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу по справі № 6-31-23/117-09-5040.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.10.2018 року № 617, у звязку із відрахування судді Панченко О. Л. зі складу суддів Господарського суду Одеської області, проведено повторний автоматичний розподіл скарги, яким визначено наступний склад колегії для розгляду скарги: головуючий суддя Демешин О. А., судді: Оборотова О.Ю., Петренко Н. Д.

Скаржник просить суд:

- визнати рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану у провадженні №55733648 від 17.09.2U18 року неправомірним;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 55733648 від 17.09.2018;

- Зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання;

рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерств юстиції України ОСОБА_2

ОСОБА_3 відновити виконавче провадження № 55733648 щодо примусового виконання судового наказу виданого Господарським судом Одеської області у справі № 6-31-23/117-09-5040.

В обґрунтування скарги Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" посилається на те, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів.

З матеріалів доданих до скарги та матеріалів справи судом встановлено, що 07.02.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55733648 на підставі наказу виданого Господарським судом Одеської області у справі № 6-31-23/117-09-5040.

08 10.2018 року на адресу скаржника надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 17.09.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - у звязку з відсутністю у боржника (ТОВ „Уран Україна) майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

На думку скаржника, державний виконавець, порушуючи вимоги Закону України „Про виконавче провадження не повному обсязі здійснив роботу щодо пошуку майна та коштів боржників.

При цьому до матеріалів скарги не додано жодного доказу на підтвердження викладених обставин. За наданими до скарги матеріалами суд не може встановити які саме дії, заходи примусового виконання Рішення суду були вжиті державним виконавцем.

Суд звертає увагу скаржника на наступне.

Відповідно ст. 73 ГПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 9 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Отже, скаржник до звернення до суду із цією скаргою, мав право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, зробити відповідні копії документів, що містяться у ньому та є пронумерованими і прошитими у хронологічному порядку з метою доведення своїх посилань у скарзі на відсутність проведених державним виконавцем тих чи інших дій. Однак, навіть доказів звернення до органу ДВС з приводу ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження скаржником не надано.

Тобто, суд вважає недостатніми для задоволення скарги лише посилання в ній на бездіяльність державного виконавця, приймаючи до уваги, що в постанові від 17.09.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачу безпосередньо зазначено, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що скаржником не надано суду доказів не вчинення з боку державного виконавця дій прямо передбачених законом.

За таких обставин, в задоволенні скарги слід відмовити, судові витрати в порядку ст. 344 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 343, 344, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили 05.11.2018р.

та може бути оскаржена в порядку ст.255, 256 ГПК України

Повний текст ухвали складено 13.11.2018 року, у звязку із перебуванням судді Н. Д. Петренко на лікарняному по 12.11.2018 року включно.

Головуючий О.А. Демешин

Суддя О.Ю. Оборотова

Суддя Н. Д. Петренко