РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.10.2018Справа № 910/4548/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Бабаджанян М. Б..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 17)

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 54)

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" (04080, м. Київ, ВУЛИЦЯ ОЛЕКСІЯ ТЕРЬОХІНА, будинок 8).

про визнання недійсним рішень

За участі представників сторін:

від позивача: Гудова О.В., представник (дов. № 27-26483/17 від 27.12.2017),

Шевченко Ю. А., представник (дов. № 27-26503/17 від 27.12.2017);

від відповідача: Болінський С.С., представник (дов. № № 03/531 від 13.08.2018),

Кревенко С. А., представник (дов. №1007/03-1 від 04.12.2017);

від третьої особи: Прокопенко Т. Ю., адвокат (дов. б/н віл 04.05.2018)

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (далі - відповідач) про визнання недійсним рішень органів управління банку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що в період з 04.09.2015 по 17.09.2015 керівництвом Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" було прийнято рішення про укладення договорів відступлення права вимоги за кредитними договорами на загальну суму 1 086 634 030, 61 грн.; укладання договорів відступлення права вимоги за кредитними договорами здійснено на підставі рішення Правління АТ "Банк "Національні інвестиції", оформленого Протоколом засідання Правління АТ "Банк "Національні інвестиції" № 17 від 04 вересня 2015 року (далі за текстом - рішення Правління Банку) та рішення Спостережної ради АТ "Банк "Національні інвестиції", оформленого Протоколом засідання Спостережної ради АТ "Банк "Національні інвестиції" № 14 від 04 вересня 2015 року (далі за текстом - рішення Спостережної ради Банку). Як зазначає позивач, вказані рішення Правління Банку та рішення Спостережної ради Банку не відповідають вимогам Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про акціонерні товариства", п. 4.1, п. 8.7, п. 8.12, п. 8.16 Положення про Правління Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції", п. 10.3.4, п. 10.3.7 Статуту Банку, а також приписам Цивільного кодексу України, а тому просить:

- визнати недійсним з моменту прийняття рішення Правління АТ "Банк "Національні інвестиції", оформленого Протоколом засідання Правління АТ "Банк "Національні інвестиції" № 17 від 04 вересня 2015 року;

- визнати недійсним з моменту прийняття рішення Спостережної ради АТ "Банк "Національні інвестиції", оформленого Протоколом засідання Спостережної ради АТ "Банк "Національні інвестиції" № 14 від 04 вересня 2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 залишено позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/4548/18 у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 19.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача задоволено, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор-Комфорт" та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні на 19.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, витребувано у третьої особи та позивача докази та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні на 14.08.2018.

14.08.2018 в судовому засіданні судом: відмовлено в задоволенні усного клопотання відповідача про вилучення зі складу учасників судового процесу третьої особи, у зв'язку з його необґрунтованістю; відмовлено в задоволенні усного клопотання відповідача про витребування доказів, у зв'язку з його необґрунтованістю, та не поданням доказів того, що відповідачем у справі вживалися дії для отримання зазначених відповідачем доказів; повторно зобов'язано третю особу подати інформацію з відповідними доказами щодо яких з 60 кредитних договорів, вказаних в поясненнях від 10.08.2018, у третьої особи наявне право вимоги, а також вказати, по яким з кредитних договорів право кредитора реалізовано з наданням відповідних доказів, станом на 19.07.2018; закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/4548/18 до судового розгляду по суті на 18.09.2018.

16.08.2018 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшла заява про відвід головуючого судді Бондаренко Г. П., в якій відповідач заявляє відвід головуючому судді Бондаренко Г. П. у справі № 910/4548/18 з підстав встановлених п. 5) ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України та просить зупинити провадження у справі № 910/4548/18 на підставі ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд дійде висновку про необґрунтованість заявленого відводу, та передати вирішення питання про відвід судді Бондаренко Г. П. на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2018 зупинено провадження у справі № 910/4548/18 до вирішення питання про відвід судді Бондаренко Г. П., заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про відвід судді Бондаренко Г. П. від розгляду справи № 910/4548/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами автоматичного розподілу судової справи між суддями, проведеного 21.08.2018, матеріали заяви про відвід судді, поданої в межах справи № 910/4548/18, передано на розгляд судді Мандичеву Д. В. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" про відвід судді Бондаренко Г.П. відмовлено. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 поновлено провадження у справі № 910/4548/18, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 18.09.2018.

18.09.2018 від третьої особи до суду надійшли пояснення по справі. У судове засідання 18.09.2018 представники сторін прибули.

18.09.2018 суд оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті на 09.10.2018 та зобов'язав: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» надати суду письмові пояснення щодо належності права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» станом на день розгляду справи та кожним з зазначених кредитних договорів та договорів щодо забезпечення виконання зобов'язань по цим договорам, разом з поданням відповідних доказів на підтвердження відповідних обставин; відповідача та третю особу надати пояснення з доказами здійснення оплати з боку третьої особи по договорам про відступлення права вимоги, а також надати письмові пояснення щодо подання касаційної скарги до Верховного суду у справі № 826/24648/15 з доказами, що свідчать про стадію розгляду такої скарги, у випадку її подання; відповідача по справі надати суду письмові пояснення щодо притягнення до будь-якого виду відповідальності посадових осіб відповідача (членів правління та членів спостережної ради баку), які за твердженням відповідача, висловленим у відзиві на позову заяву спричинили погіршення фінансового становища банку. прийняттям оскаржуваного рішення, а також надати пояснення щодо наявного зв`язку між прийнятими оскаржуваними рішення правління та спостережної ради банку та погіршенням фінансового становища банку.

02.10.2018 від третьої особи через відділ канцелярії господарського суду надійшли пояснення по справі, до яких додані докази закриття кримінального провадження № 220 150 000 000 002 97 від 07.10.2015, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 281 - 1, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України та пояснення по справі, до яких надав інформацію щодо реалізації прав вимоги за кредитними договорами, по яким йому було передано право вимоги від відповідача у справі.

09.10.2018 від відповідача надійшли через відділ канцелярії суду пояснення.

В судовому засіданні 09.10.2018 судом оголошувалася перерва на 30.10.2018. В судове засідання 30.10.2018 учасники справи прибули, позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач позов визнав, третя особа проти задоволення позовних вимог заперечила.

Заслухавши вступне слово сторін, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд встановив наступне.

17.09.2018 Правління Національного банку України прийняло постанову № 613 «Про віднесення АТ «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних». На виконання вищезазначеної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 № 172 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», на підставі якого з 18.09.2015 розпочато процедуру виведення АТ «Банк «Національні інвестиції» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 18.09.2015 по 17.12.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 01.12.2015 № 853 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.12.2015 № 214 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Національні інвестиції» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні Інвестиції».

В позовній заяві позивач вказує, що при з'ясуванні передумов настання неплатоспроможності Банку, ним було встановлено, що в період з 04.09.2015 по 17.09.2015 керівництво АТ «Банк «Національні інвестиції» прийняло рішення про укладання договорів відступлення прав вимоги за кредитними договорами на загальну суму НОМЕР_1, 61 грн.

Укладання договорів відступлення права вимоги за кредитними договорами здійснено на підставі рішення Правління АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого Протоколом засідання Правління АТ «Банк «Національні інвестиції» № 17 від 04.09.2015 та рішення Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого протоколом засідання Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції» № 14 від 04.09.2015.

Згідно зазначеного в протоколі засідання Правління АТ «Банк «Національні інвестиції» № 17 від 04.09.2015 на засіданні були присутні Члени Правління ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 Порядок денний засідання «Про відступлення права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, зазначеному у додатку до протоколу» (в переліку 74 кредитних договори, загальна сума продажу 1 086 634 030, 61 грн). Слухали на засіданні інформацію заступника Голови Правління банку - Голови Кредитного комітету ОСОБА_9 про рішення кредитного комітету від 04.09.2015 про відступлення права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, зазначеному у додатку до протоколу засідання Правління. Вирішили - здійснити відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку, зазначеному у додатку до протоколу засіданні Правління, контроль за виконанням рішення поклали на Голову Правління Крищука О. Д. Голосували «за» - 7 голосів, «утримався» - 1 голос.

Згідно зазначеного в протоколі засідання Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції» № 14 від 04.09.2015 на засіданні були присутні члени Спостережної ради ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 Порядок денний засідання «Про відступлення права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, зазначеному у додатку до цього протоколу». Слухали на засіданні ОСОБА_14, яка повідомила про рішення кредитного комітету та рішення Правління банку про здійснення відступлення права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, зазначеному у додатку до рішення спостережної ради. Вирішили - здійснити відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку, контроль за виконанням рішення покласти на Голову Спостережної ради банку ОСОБА_14

На думку позивача, вказані вище рішення Правління банку та Спостережної ради банку не відповідають вимогам Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про акціонерні товариства», п. 4.1., 8.7., 8.12., 8.16 Положення про Правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», п. 10.3.4., 10.3.7. Статуту Банку, а також приписам ст. 203 Цивільного кодексу України, тому повинні бути визнані недійсними. Такими рішеннями, як стверджує позивач, порушені його права, як кредитора, згідно зі ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки рішеннями відчужено ліквідний портфель банку, за рахунок якого можливо було здійснити розрахунки з кредиторами банку.

Так, згідно з п. 10.1.4 Статуту банку до компетенції загальних Зборів акціонерів належить, зокрема, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Пунктом 10.2.4. Статуту банку визначено, що до компетенції Спостережної ради належить вирішення питань, передбачених законами України, Статутом, а також переданих на вирішення Спостережної ради загальними Зборами акціонерів. Відповідно до пп.38) п. 10.2.5. Статуту банку однією з функцій, що належить до компетенції Спостережної ради Банку, є прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Відповідно до п. 10.3.1.- 10.3.3. Статуту банку, Правління банку здійснює управління поточною діяльністю банку, підзвітне загальним Зборам і Спостережній раді, організовує виконання їх рішень. Правління діє від імені банку у межах, встановлених законодавством України, Статутом і Положенням про Правління банку. Правління банку правомочне вирішувати усі питання поточної діяльності банку, окрім питань, вирішення яких у відповідності до Статуту відноситься до виключної компетенції загальних Зборів акціонерів або Спостережної ради банку.

Відповідно до даних останньої річної фінансової звітності банку, а саме Звіту про фінансовий стан (Баланс) AT «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» станом на 31.12.2014 (на кінець дня), загальна вартість активів банку становила 4 787 195 000, 00 грн.

З посиланням на наведені норми статуту банку та дані річної фінансової звітності позивач стверджує, що для укладання договорів відступлення прав вимоги за кредитними договорами АТ «Банк «Національні інвестиції» на загальну суму ,61 грн обов'язково необхідне рішення Спостережної ради банку, тому Правління банку при прийнятті рішення про здійснення відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку перевищило надані йому установчими документами повноваження, що є підставою для визнання його недійсним.

Рішення Спостережної ради, яке оформлене протоколом засідання Спостережної ради банку № 14 від 04.09.2015, прийняте на підставі Рішення Правління банку, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним, оскільки згідно положень 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків.

Позивач також зазначає, що як рішення Правління банку та рішення Спостережної ради банку, так і укладені на їх виконання договори відступлення права вимоги, не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, оскільки реальних коштів за відступлення права вимоги банк не отримав та були вчинені не в інтересах банку.

Відповідач погоджується та визнає обставини викладені в позовній заяві Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо недійсності (незаконності) рішення Правління АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого Протоколом засідання Правління АТ «Банк «Національні інвестиції» № 17 від 04.09.2015 та рішення Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого протоколом засідання Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції» № 14 від 04.09.2015.

Третя особа проти позову заперечує з тих підстав, що вартість майнових прав (прав вимоги) за кожним конкретним договором не перевищувала ні 25 відсотків активів, ні 10 відсотків активів за даними останньої річної фінансової звітності банку, і відповідно для укладення договорів відступлення права вимоги з третьою особою не вимагалося, згідно чинного на той момент законодавства, рішення загальних зборів акціонерів банку.

У період з 27.08.2015 по 17.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» та АТ «Банк «Національні інвестиції» укладені договори відступлення права вимоги №№ 82-09, 225-11, 348-13, 11-14, 432-11, 347-13, 433-11, 379-13, 303-10, 233-09, 84-14, 177-14, 33-13, 271-13, 293-14, 235-14, 394-11, 520-05, 398-11, 14-12, 396-11, 800-07, 799-07, 73-13, 399-12, 400-12, 284-05, 144-14, 196-14, 31-15, 10-15, 97-04, 153-15, 154-15, 136-15, 90-14, 275-13, 227-12, 46- 11, 381-12, 109-15, 30-13/817, 19-15, 109-11, 715-04, 373-08, 582-07, 219-08, 172-08, 126-14, 137-13, 335-10, 222-12, 29-12, 173-14, 153-07, 76-04, 403-13, 16-13, 241-12, 431-11, 169-12, 499-07, 139-15/ф, 295-14-1, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» набуло права вимоги за кредитними договорами, укладеними між відповідачем та позичальниками. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» набуло права іпотекодержателя за іпотечними договорами та права заставодержателя за договорами застави, які були укладені в забезпечення виконання зобов'язань позичальників.

25.09.2015 Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» ОСОБА_17 прийнято Наказ «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів)» № 38, підпунктом 1.1 пункту 1 якого визнано нікчемними правочини (договори) відступлення прав вимог за кредитними договорами та договорами забезпечення, укладені між АТ «БАНК «НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ» та ТОВ «ФАКТОР-КОМФОРТ», згідно переліку: № № 82-09, 225-11, 348-13, 101-14, 432-11, 347-13, 433-11, 379-13, 303-10, 233-09, 84-14, 177-14, 33-13, 271-13, 293-14, 235-14, 394-11, 520-05, 398-11, 14-12, 396-11, 800-07, 799-07, 73-13, 399-12, 400-12, 284-05, 144-14, 196-14, 449-12, 31-15, 10-15, 97-04, 153-15, 154-15, 136-15, 90-14, 275-13, 227-12, 46-11, 381-12, 109-15, 30-13/817, 19-15, 109-11, 715-04, 373-08, 582-07, 219-08, 172-08, 126-14, 137-13, 335-10, 222-12, 29-12, 173-14, 153-07, 76-04, 403-13, 16-13, 241-12, 431-11, 169-12, 499-07 (пп. 1.1 п. 1 оскаржуваного наказу 1). Пунктом 2 оскаржуваного наказу 1 вирішено здійснити дії щодо: направлення повідомлень про нікчемність правочинів згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та витребування оригіналів Кредитного договору, Іпотечного договору, інших матеріалів кредитної справи; направлення приватному нотаріусу, який посвідчував правочини, повідомлення про нікчемність посвідчених ним правочинів, згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; розпочати претензійно-позовну роботу щодо застосування наслідків нікчемності правочинів (договорів); розпочати претензійно-позовну роботу щодо стягнення заборгованості за вищезазначеними Договорами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 25.02.2016 у справі №826/24648/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Національні інвестиції» ОСОБА_17, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.05.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.02.2017, задоволений частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор-Комфорт», визнані протиправними та скасовані рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Національні інвестиції» в частині віднесення до нікчемних правочинів (договорів), укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор - Комфорт» та АТ «Банк «Національні інвестиції» за переліком: №№ 82-09, 225-11, 348-13, 11-14, 432-11, 347-13, 433-11, 379-13, 303-10, 233-09, 84-14, 177-14, 33-13, 271-13, 293-14, 235-14, 394-11, 520-05, 398-11, 14-12, 396-11, 800-07, 799-07, 73-13, 399-12, 400-12, 284-05, 144-14, 196-14, 449-12, 31-15, 10-15, 97-04, 153-15, 154-15, 136-15, 90-14, 275-13, 227-12, 46- 11, 381-12, 109-15, 30-13/817, 19-15, 109-11, 715-04, 373-08, 582-07, 219-08, 172-08, 126-14, 137-13, 335-10, 222-12, 29-12, 173-14, 153-07, 76-04, 403-13, 16-13, 241-12, 431-11, 169-12, 499-07 та похідних договорів про відступлення прав за Договорами іпотеки та договорів про відступлення прав за Договорами застави, визнані протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо направлення повідомлень про нікчемність цих правочинів (договорів).

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про визнання недійсними з моменту прийняття рішення Правління АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого Протоколом засідання Правління АТ «Банк «Національні інвестиції» № 17 від 04.09.2015 та рішення Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції», оформленого протоколом засідання Спостережної ради АТ «Банк «Національні інвестиції» № 14 від 04.09.2015. Підставами позову є невідповідність вказаних рішень чинному на той момент законодавству.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що здійснює спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набуває прав кредитора банку на загальну суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку, а також на суму сплачених Фондом витрат, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Отже, Фонд (позивач) є кредитором відповідача оскільки щодо останнього прийняті рішення про виведення з ринку та ліквідацію.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Для визнання недійсним спірних рішень органів управління юридичної особи необхідно встановити факт порушення цими рішеннями прав та законних інтересів осіб позивача, при цьому такий спосіб захисту повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

Спори про визнання недійсним рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), згідно роз'яснень наданих в п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», до корпоративних не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін.

Інші особи, ніж учасники товариства, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України.

Рішення органів управління товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. При цьому, закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Рішення органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 Цивільного кодексу України (п. 2.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення засідань (зборів).

Згідно зі ст. 161 Цивільного кодексу України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) чи одноособовим (директор, генеральний директор).

Згідно ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства», кількісний склад виконавчого органу, порядок призначення його членів визначаються статутом товариства. Порядок скликання та проведення засідань колегіального виконавчого органу встановлюється статутом або положенням про виконавчий орган акціонерного товариства. Кожний член колегіального виконавчого органу має право вимагати проведення засідання колегіального виконавчого органу та вносити питання до порядку денного засідання.

Згідно п. 10.2. статуту відповідача виконавчим органом банку, що здійснює поточне управління, є Правління банку.

Пунктом 10.3.4. статуту відповідача до компетенції правління належать, зокрема, функції розгляду усіх питань, які виносяться на розгляд Спостережної ради та підготовка необхідних документів та пропозицій (п.п. 15) п. 10.3.4.).

Правління банку правомочне, якщо у його засіданні беруть участь більше половини його членів (п. 10.3.10 статуту).

Кожний член Правління має право вимагати проведення засідання Правління та вносити питання до порядку денного засідання (п. 10.3.11. статуту).

Рішення Правління банку приймається простою більшістю голосів (п. 10.3.13 статуту).

Пунктом 4.1. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до компетенції Правління банку віднесені функції розгляду усіх питань, які виносяться на розгляд Спостережної ради та підготовка необхідних документів та пропозицій.

В п. 8.1. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» внормовано, що Правління банку здійснює свою роботу шляхом проведення засідань. Засідання Правління скликається Головою Правління за необхідністю, але не рідше ніж один раз на місяць, або за ініціативою члена Правління, або на вимогу Спостережної ради чи Ревізійної комісії банку (у разі її створення). Місце, час та порядок денний визначає Голова Правління. У разі виникнення питань, що підлягають невідкладному розгляду, Голова Правління може скликати позапланові засідання у порядку, визначеному в положенні.

Скликання планових засідань Правління відбувається шляхом надання у визначений день засобами корпоративної електронної пошти порядку денного із зазначенням місця проведення засідання, питань що підлягають розгляду, часу розгляду відповідного питання та осіб, що запрошені для пояснень за цим питанням (п. 8.7. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Для проведення позапланового засідання Голова Правління повідомляє секретаря, а він у свою чергу, інших учасників засідання відповідно до цього пункту (п. 8.11. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Засідання Правління визнаються правомочними, якщо в них приймає участь не менше половини його членів, рішення Правління приймаються простою більшістю (п.8.12, 8.15 Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Протоколи засідань, що мають підпис Голови Правління та секретаря Правління є оригіналами (п. 8.17 Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Відповідно до виписки з протоколу № 4 засідання Спостережної ради від 30.03.2012 Правління банку затверджено на наступні п'ять років у складі 8 осіб: Голова Правління - ОСОБА_6, Члени Правління - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19

На засіданні Правління 04.09.2015, як встановлено судом, були присутні всі вісім членів Правління: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 Протокол № 17 від 04.09.2015 підписаний Головою Правління та секретарем Правління. Отже, рішення прийняте Правлінням було прийняте правомочним засіданням Правління.

На засіданні Правління присутні заслухали інформацію Голови Кредитного комітету ОСОБА_9 про рішення Кредитного комітету від 04.09.2015 про відступлення права вимоги за кредитними договорами згідно переліку, зазначеному у додатку до протоколу засідання Правління та вирішили здійснити відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку, зазначеному в додатку до протоколу засідання Правління. В зазначеному додатку наведено перелік із 74 договорів на загальну суму продажу за номінальною вартістю - 1 086 634 030, 61 грн.

Враховуючи, що загальна вартість активів банку становила 4 787 195 000, 00 грн відповідно до даних останньої річної фінансової звітності банку 04.09.2015 Правління банку прийняло рішення про вчинення банком значного правочину, оскільки вартість (номінальна активів про відступлення/відчуження яких було прийняте рішення) становила 22, 70 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Прийняття рішень про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку п. 4.2. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», п. 10.2.5. та ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» віднесено до виключної компетенції Спостережної ради банку.

Однак, п. 4.1. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» та п. 10.3.4. статуту відповідача до компетенції Правління віднесено до компетенції правління розгляд усіх питань, які виносяться на розгляд Спостережної ради та підготовка необхідних документів та пропозицій. Отже, з огляду на формулювання вказаних пунктів статуту та Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» розгляду питань (які в тому числі є виключною компетенцією Спостережної ради) Спостережною радою передує розгляд відповідних питань Правлінням банку, з подальшим винесенням такого питання на розгляд Спостережної ради та підготовкою необхідних документів та пропозицій.

Таким чином, вирішення Правлінням питання про відступлення/відчуження активів номінальною вартістю 1 086 634 030, 61 грн (розгляд такого питання) не є перевищенням його повноважень, оскільки в подальшому відповідне питання було винесене на розгляд Спостережної ради, якою 04.09.2018 в межах її компетенції також було прийнято рішення - здійснити відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку.

Позивач в позовній заяві зазначає, що процедура скликання засідання Правління 04.09.2015, передбачена п. 8.7. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» не була дотримана, та що порушені п. 8.12, 8.16 Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», оскільки в рішенні Правління банку відсутній запис про правомочність засідання Правління та відсутні відомості про наявність кворуму.

Як встановлено судом, в спірному рішенні Правління зазначено про присутність на засіданні всіх його членів (8 осіб), відповідно, з огляду на приписи п. 8.12. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» та п. 10.3.10 статуту відповідача, очевидно, що засідання Правління є правомочним, і на засіданні наявний кворум. Протокол засідання Правління АТ «Банк «Національні інвестиції» № 17 від 04.09.2015 містить підписи Голови Правління та секретаря Правління як того вимагає п. 8.17 Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції».

Згідно роз'яснень наданих судам в п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Пунктом 8.7. Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» визначений порядок скликання планових засідань Правління, а п. 8.11 позапланових. Для проведення позапланового засідання не передбачено надання у визначений день засобами корпоративної електронної пошти порядку денного із зазначенням місця проведення засідання, питань що підлягають розгляду, часу розгляду відповідного питання та осіб, що запрошені для пояснень за цим питанням, визначено лише, що секретар повідомляє інших учасників засідання про позапланове засідання.

Недотримання процедури скликання органу управління юридичної особи може бути підставою для визнання недійсними рішень прийнятих таким органом, у випадку якщо внаслідок відповідних порушень певна особа, яка має право прийняти участь у роботі такого органу не змогла взяти участь в засіданні, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі в засіданні тощо. Із тексту протоколу оскаржуваного рішення Правління не вбачається плановим чи позаплановим було відповідне засідання Правління, будь - яких доказів, які б свідчили про плановість засідання Правління 04.09.2015 та про порушення процедури скликання засідання Правління матеріали справи не містять, отже у суду відсутні підстави для висновку, що при скликанні засідання Правління 04.09.2015 була порушена процедура скликання.

Крім того, в засіданні Правління 04.09.2015, при прийнятті оскаржуваного рішення приймали участь всі члени Правління, тобто всі вісім членів Правління змогли взяти участь у відповідному засіданні Правління, відповідно недотримання процедури його скликання, у разі якщо таке мало місце, не мало ніяких негативних наслідків для осіб, які мали право прийняти участь у роботі такого органу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення Правління останнім, враховуючи що в подальшому Спостережною радою теж було прийнято рішення про відступлення прав вимоги банку, не було допущено перевищення меж своєї компетенції, рішення прийняте правомочним засіданням за наявності кворуму та оформлене у відповідності до вимог статуту відповідача та Положення про правління Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції».

Відповідно до ст. 160 Цивільного кодексу України наглядова рада акціонерного товариства здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Питання, віднесені статутом до виключної компетенції наглядової ради, не можуть бути передані нею для вирішення виконавчому органу товариства.

Статтею 52 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) до виключної компетенції віднесене, зокрема, прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, передбачених частиною першою статті 70 цього Закону, відповідно до якої рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою.

Статтею 55 Закону України «Про акціонерні товариства» внормовано, що засідання наглядової ради скликаються за ініціативою голови наглядової ради або на вимогу члена наглядової ради. Рішення наглядової ради приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу. Рішення наглядової ради приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу.

Згідно з п. 10.3. статуту позивача органом, що здійснює контроль за діяльністю Правління банку, захист прав вкладників, інших кредиторів та акціонерів банку, але не бере участі в поточному управлінні банком, є Спостережна рада банку.

Пунктом 10.2.5. статуту відповідача внормовано, що до виключної компетенції Спостережної ради належать, зокрема, функції прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Згідно з п. 10.2.25 статуту відповідача засідання Спостережної ради скликаються за ініціативою Голови Спостережної ради або на вимогу члена Спостережної ради. Засідання Спостережної ради також скликаються на вимогу Національного банку України, Правління банку чи його члена, Ревізійної комісії (у разі її створення), керівника підрозділу внутрішнього аудиту, інших осіб, визначених статутом, які беруть участь у засіданні Спостережної ради.

Засідання Спостережної ради проводяться в міру необхідності, але не рідше одного разу на квартал (п. 10.2.27 статуту).

Засідання Спостережної ради є правомочними, якщо в ньому бере участь не менше ніж половина її складу, рішення Спостережної ради приймається простою більшістю голосів членів Спостережної ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу (п. 10.2.28, 20.2.29 статуту).

Пунктом 4.2. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» до виключної компетенції Спостережної ради віднесено функції, зокрема, прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Засідання Спостережної ради скликаються за ініціативою Голови Спостережної ради або на вимогу члена Спостережної ради. Засідання Спостережної ради також скликаються на вимогу Національного банку України, Правління банку чи його члена, Ревізійної комісії (у разі її створення), керівника підрозділу внутрішнього аудиту, інших осіб, визначених статутом, які беруть участь у засіданні спостережної ради (п. 6.2. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Згідно з п. 6.5. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» Спостережна рада проводить свої засідання за необхідністю, але не рідше одного разу на квартал. Засідання Спостережної ради банку є правомочними, якщо у ньому приймають участь не менше ніж половина її складу.

Рішення Спостережної ради приймаються простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів Спостережної ради (п. 6.6. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Протокол засідання Спостережної ради підписує головуючий на засіданні (п. 6.8. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції»).

Згідно зазначеного в протоколі № 47 річних загальних Зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» від 21.04.2015 членами Спостережної ради банку обрано наступних 5 осіб: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_20, ОСОБА_16, ОСОБА_21

На засіданні Спостережної ради 04.09.2015 при прийнятті оскаржуваного рішення були присутні члени Спостережної ради: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, що свідчить про правомочність такого засідання та наявність на ньому кворуму, адже в засіданні приймали участь більше половини її складу.

Судом встановлено, що загальна вартість активів банку становила 4 787 195 000, 00 грн відповідно до даних останньої річної фінансової звітності банку, відповідно 04.09.2015 Спостережна рада банку прийняла рішення про вчинення банком значного правочину, оскільки вартість (номінальна активів про відступлення/відчуження яких було прийняте рішення) становила 22, 70 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку.

Прийняття відповідного рішення п. 4.2. Положення про Cпостережну раду Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», п. 10.2.5. та ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» віднесено до компетенції Спостережної ради банку. Отже, Спостережною радою спірне рішення було прийнято в межах її компетенції.

Враховуючи, що рішення органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, і до цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України, які визначають підстави недійсності правочину, суд відхиляє доводи позивача щодо недотримання при прийнятті оскаржуваних рішень положень ст. 631, 632, 638, 641 Цивільного кодексу України.

Щодо доводів позивача стосовно того, що Правління та Спостережна ради при прийнятті оскаржуваних рішень діяли не в інтересах банку, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про банки і банківську діяльність» керівники банку зобов'язані діяти в інтересах банку, дотримуватися вимог законодавства, положень статуту та інших документів банку.

Частиною 3 ст. 92 Цивільного кодексу України внормовано, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, якщо від імені юридичної особи діяла посадова особа - орган юридичної особи, діє презумпція наявності повноважень у посадової особи представляти юридичну особу та презумпція дії такого органу в інтересах юридичної особи.

Порушення обов'язку діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень призводить до негативних наслідків у внутрішніх відносинах юридичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 92 Цивільного кодексу України, члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі. Ці збитки відшкодовуються за рахунок їхнього власного майна.

На момент прийняття рішення у даній справі посадові особи Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції», в зв'язку з прийняттям рішень про відступлення/відчуження прав вимоги за кредитними договорами, до відповідальності не притягувалися.

З цього питання, судом встановлено, що слідчим Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві Вербійцем A.C. 31.10.2017 було закрито кримінальне провадження № 220 150 000 000 002 97 від 07.10.2015 за ч. 5 ст. 191, ст. 2181, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, про що винесено відповідну постанову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2018 (справа № 761/46466/17, провадження № 1-кс/761/344/2018), залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23.07.2018, відмовлено у задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» на постанову слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_22 від 31.10.2017 про закриття кримінального провадження № 220 150 000 000 002 97 від 07.10.2015. Копії вказаних постанови та ухвал наявні в матеріалах справи.

Як зазначено в постанові слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_22 від 31.10.2017 та в наступному підтверджено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2018 та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23.07.2018, підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стала заява Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» від 06.10.2015 № 3745/03-1 про наявність сумнівів щодо економічної доцільності та законності укладання службовими особами ПАТ «Банк «Національні Інвестиції» договорів факторингу з факторинговими компаніями ТОВ «Фактор-Комфорт» та ТОВ «Фактор-Стандарт» на загальну суму 1 387 573 118. 57 грн (метою укладання договорів було зниження платоспроможності банку).

Під час досудового розслідування фахівцями Державної фінансової інспекції в м. Києві проведена позапланова ревізія діяльності банку, крім того експертами Харківського НДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса проведена судова економічна експертиза, яка підтвердила правильність висновків ревізії.

На підставі зібраних доказів, з врахуванням висновків експертизи слідчим прийняте рішення про закриття кримінального провадження, оскільки доводи заявника спростовані матеріалами досудового розслідування. Проведеними процесуальними (слідчими) діями не встановлено фактів доведення службовими особами Публічного акціонерного товариства «Банк «Національні інвестиції» банку до неплатоспроможності.

При прийнятті ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2018 та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 23.07.2018 встановлено, зокрема, наступне.

Прийняттю рішення про закриття кримінального провадження передувало проведення ревізії діяльності банку та судова економічна експертиза. Відповідно до Акту Державної фінансової інспекції в м. Києві від 16.02.2016 № 09-30/145 позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Банк «Національні інвестиції» за період з 04.09.2015 по 17.09.2015 згідно з виписками по рахунку № 373958006 в АТ «Банк «Національні інвестиції» за період з 04.09.2015 по 17.09.2015 за укладеними 80-ма договорами відступлення права вимоги на користь АТ "Банк "Національні інвестиції" надійшло грошових коштів в загальній сумі 1 629 554 194, 46 грн. Зокрема, від ТОВ «Фактор-Комфорт» з рахунку № 955 у АТ «Банк «Національні інвестиції» на загальну суму 1 487 523 409, 04 грн. Отримані грошові кошти зараховані на рахунок № 373958006 за 80-ма договорами відступлення права вимоги та в подальшому зараховані на відповідні рахунки боржників (по кредиту рахунків № 206, 220), відкриті в ПАТ «Банк «Національні інвестиції», у рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Також, в постанові правління Національного банку України від 17.09.2015 № 613 «Про віднесення ПАТ «Банк «Національні інвестиції» до категорії неплатоспроможних» причиною визнання банку неплатоспроможним зазначена його неспроможність своєчасно та в повному обсязі виконувати законні вимоги кредиторів через відсутність коштів, та не зазначено, що такий стан спричинено прийняттям спірних рішень органами управління банку та/або укладанням правочинів щодо відступлення прав вимоги.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що твердження позивача стосовно того, що при прийнятті оскаржуваних рішень Правління та Спостережна рада банку діяла всупереч інтересам банку та з метою знизити платоспроможність банківської установи, та що прийняття оскаржуваних рішень унеможливило задоволення вимог кредиторів банку, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, відтак є недоведеними. Відповідно не доведеним є факт порушення внаслідок прийняття оскаржуваних рішень прав позивача, як кредитора банку.

Отже, Правленням банку та Спостережною радою при прийнятті спірних рішень було дотримано вимог законодавства, положень статуту та інших документів банку, і доказів іншого суду не надано.

Оскільки за результатами судового розгляду справи встановлено, що оскаржувані рішення прийняті в межах компетенції органів, які їх приймали та з дотриманням вимог чинного законодавства та не встановлено факту порушення прав позивача, як кредитора, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Крім того, оскаржувані рішення є актами, які вичерпали свою дію внаслідок виконання, відповідно такі акти на породжують будь - яких правових наслідків для позивача, оскільки кредитний портфель (права вимоги) був в подальшому відступлений/відчужений на підставі договорів відступлення, укладених між відповідачем та третьою особою, отже такий спосіб захисту, як визнання недійсними рішень не призведе до поновлення порушених прав позивача (якби таке порушення мало місце) або захисту його охоронюваного законом інтересу. Вказане є додатковою підставою для відмови у позові.

Щодо визнання позову відповідачем суд зазначає, що визнання відповідачем позову не є безумовною підставою для задоволення рішення. Зокрема, ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді даної справи судом не встановлено законних підстав для задоволення позовних вимог, відтак визнання відповідачем позову не приймається судом.

Слід зазначити, що суд відхиляє доводи третьої особи, що оскільки вартість майнових прав (права вимоги) за кожним конкретним договором не перевищувала 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності банку, відтак таке рішення могло бути прийняте і без рішення Правління та Спостережної ради.

Так, статтею 70 Закону України «Про акціонерні товариства» внормовано, що рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Забороняється ділити предмет правочину з метою ухилення від передбаченого цим Законом порядку прийняття рішень про вчинення значного правочину.

В рішеннях Правління та Спостережної ради від 04.09.2015 щодо здійснення відступлення права вимоги за кредитними договорами за номінальною вартістю згідно переліку не визначено, яким чином має здійснюватися відступлення/відчуження права вимоги, за окремими договорами, за певними сформованими пулами чи одним загальним пулом, при цьому загальна номінальна вартість та загальна вартість продажу кредитних договорів становила 1 086 634 030, 61 грн, тобто перевищувала 10 відсотків вартісної активів за даними останньої річної фінансової звітності банку. Враховуючи зазначене прийняття рішення такого змісту, за переконанням суду, є прийняттям рішенням про вчинення значного правочину, і віднесено до виключної компетенції Спостережної ради.

Обставини оплати договорів відступлення права вимоги та обставини їх правомірності (дійсності) не входять до предмету доказування у даній справі, відтак відповідні обставини судом не встановлювалися, і правова оцінка таким обставинам судом не надається.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача, з огляду на відмові у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016) до Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 54; ідентифікаційний код 20017340) про визнання недійсним рішень відмовити.

2. Покласти витрати по сплаті судового збору на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.11.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко