РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.11.2018Справа № 910/20549/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Траст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне підприємство "Тексінвест компані" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ледкрафтер"

про визнання нікчемних договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_6, довіреність № 01-1/10 від 01.10.2018;

від третьої особи - 1: не з'явився;

від третьої особи - 2: не з'явився;

від третьої особи - 3: не з'явився;

від третьої особи - 4: не з'явився;.

від третьої особи - 5: не з'явився;

від третьої особи - 6: ОСОБА_6, довіреність б/н від 19.01.2018.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Траст" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" про визнання нікчемних договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання нікчемних договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності з огляду на заниження дійсної вартості переданих прав за кредитними договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 порушено провадження у справі №910/20549/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 18.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 підготовче засідання у справі № 910/20549/17 призначено на 22.01.2018.

22.01.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ледкрафтер" подано клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

29.01.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти позову, зазначає, що об'єктом відчуження за договорами відступлення права вимоги є безпосередньо право вимоги, однак з рішення позивача чи будь-яких інших документів, неможливо зробити висновок щодо рівня звичайних цін на подібні права вимоги, а відтак, неможливо встановити факт відповідності чи невідповідності звичайним цінам вартості права вимоги, визначеної сторонами у договорі відступлення права вимоги.

В судовому засіданні 29.01.2018 представником позивача заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Приватне підприємство "Тексінвест компані".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/20549/17 на 30 днів до 18 березня 2018 року включно, залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; Приватне підприємство "Тексінвест компані"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Ледкрафтер", підготовче засідання відкладено на 26.02.2018.

23.02.2018 представником позивача подано відповідь на відзив.

26.02.2018 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Також, 26.02.2018 представником ТОВ «Ледкрафтер» подано клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 26.02.2018 представник третьої особи подане клопотання про зупинення провадження у справі підтримав, просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 820/445/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ледкрафтер» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ"Банк"Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 зупинено провадження у справі № 910/20549/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Харківського окружного адміністративного суду № 820/445/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ледкрафтер» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ"Банк"Траст" Кухарєва Володимира Валентиновича про визнання протиправним та скасування наказу.

18.09.2018 представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 поновлено провадження у справі № 910/20549/17, підготовче засідання призначено на 08.10.2018.

28.09.2018 представником третьої особи - 6 подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

10.10.2018 представником відповідача подано письмові заперечення.

Судове засідання 08.10.2018 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2018 підготовче судове засідання призначено на 29.10.2018.

25.10.2018 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заяву про зміну предмету позову.

У судове засідання 29.10.2018 представники сторін та третьої особи - 6 з'явились, інші учасники справи не з'явились.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Дослідивши надану позивачем заяву про зміну предмету позову, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає предмет позову з її урахуванням.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.11.2018.

У судове засідання 12.11.2018 представник відповідача та третьої особи - 6 з'явився, інші учасники справи не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представників позивача та третіх осіб 1 - 5 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи - 6 надав усні пояснення по суті спору.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.11.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «РНС» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - позивач, кредитор) та ОСОБА_2 (далі - клієнт) укладено Кредитну угоду № 36 (далі - Угода), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор на умовах цієї Угоди та Договорів про відкриття кредитної лінії, Договорів про надання траншу, Договорів про надання овердрафту, Договорів про відкриття акредитиву, Договорів про надання гарантій (далі - кредитні продукти) надає клієнту кредитні кошти у межах строку, що становить 360 місяців з дати укладення цієї Угоди, та в загальному розмірі, що визначений п. 1.2 цієї угоди, та на умовах, передбачених статтею 2 цієї угоди.

В межах загального розміру кредитних коштів та в межах строку, визначеного абзацом 1 цього пункту після повернення наданого клієнту кредитного продукту чи його частини, банк може здійснювати подальше кредитування клієнта.

Відповідно до п. 1.2 Угоди на підставі укладених між сторонами відповідних Договорів, кредитор може надати кредитні продукти: відкрити клієнту кредитну лінію та акредитив, надати гарантію, овердрафт та транш.

Сторони домовились, що загальний розмір кредитних продуктів за Договорами в межах цієї Угоди не повинен перевищувати 5 000 000 доларів США.

Відповідно до п. 3.1 Угоди забезпеченням зобов'язань клієнта перед кредитором з повернення кредитних продуктів, сплати процентів за користування ними та інших зобов'язань, що випливають із Договорів, передбачених цією Угодою, є майно та (або) майнові права клієнта та/або третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, гарантів) згідно з укладеними Договорами застави, іпотеки, поруки, гарантії тощо.

27 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «РНС» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - кредитор) та ОСОБА_2 (далі - позичальник) укладено Договір про надання траншу №S021.0001169.36 (далі - Кредитний договір - 1), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор на положеннях та умовах Кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та цього Договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 1 500 000 доларів США до 23.02.2018 включно зі сплатою відсотків в розмірі 14,5% річних, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та комісії за Кредитом у встановлений даним Договором строк та виконати інші зобов'язання за цим Договором в повному обсязі.

28 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Траст» (далі - кредитор) та ОСОБА_2 (далі - позичальник) укладено Договір про надання траншу №S021.0002804.36 (далі - Кредитний договір - 1), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор на положеннях та умовах Кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та цього Договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 1 348 000 гривень строком до 25.11.2014 включно зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за Кредитом у встановлений даним Договором строк та виконати інші зобов'язання за цим Договором в повному обсязі.

25 лютого 2010 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Траст» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - заставодержатель) та ОСОБА_3 (далі - заставодавець) укладено Договір застави рухомого майна № 36-З-01 (з майновим поручителем), (далі - Договір застави), за умовами якого, заставодавець у забезпечення виконання зобов'язання, визначеного у статті 2 цього Договору. передає заставодержателю у заставу рухоме майно, зазначене у пункті 3.1 цього Договору, що надалі іменується «предмет застави», а заставодержатель приймає його у заставу та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами заставодавця, якщо інше не встановлено законом.

24 березня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «Траст» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - заставодержатель) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - заставодавець) укладено Договір застави товарів в обороті № 36-ЗТО, (далі - Договір застави 2), за умовами якого, заставодавець у забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п. 1.1 даного Договору, та всіх видатків, передбачених кредитним договором, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмету застави, заставодавець передає у заставу належне йому на праві власності майно, на умовах, передбачених цим Договором. У силу застави за даним Договором заставодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання заставодавцем свої зобов'язань за кредитним договором одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

28 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Банк «РНС» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (далі - іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 36-М-02, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. за реєстровим №891 (далі - Договір іпотеки), за умовами якого, іпотекодавець у забезпечення виконання зобов'язання, визначеного у статті 2 цього Договору, передає іпотекодержателю у іпотеку нерухоме майно, зазначене у пункті 3.1 цього Договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2.1 Договору іпотеки іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що виникають із кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та додатків до неї, які є невід'ємними частинами; договорів про надання траншу, договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання овердрафту, договорів про надання акредитиву, договорів про надання гарантій, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому на підставі цієї кредитної угоди та є або будуть її невід'ємними частинами; додатків до Договорів, укладених на підставі цієї кредитної угоди, які є їх невід'ємними частинами; яку укладені між іпотекодержателем та ОСОБА_2, за умовами якого боржник зобов'язується перед іпотекодержателем повернути надані йому кредитні кошти з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000 доларів США, в строки, що передбачені Кредитним договором та сплатити відсотки за користування кредитом, пеню, неустойку та інші штрафні санкції в розмірі , строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

Згідно з пунктами 3.1-3.3 Договору іпотеки, предметом іпотеки за цим Договором є нежитлові приміщення напівпідвалу № 13, 14, 20-23, 1-го поверху № 16, 17, 19, 23, 26, 29-32, 2-гоповерху № 33, 35, 36, 38 в будівлі літ. А-4, загальною площею 290,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок 84/2. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 28.02.2008 за № 17912457, загальна вартість предмету іпотеки складає 8 920 000 грн. Сторони оцінюють предмет іпотеки у 15 456 000 грн. Оцінка предмету іпотеки визначена за згодою сторін з урахуванням Висновку про вартість майна Суб'єкта оціночної діяльності, наданого ТОВ «Увекон-Харків».

27.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством Банк «РНС» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст»), (далі - кредитор) та ОСОБА_5 (далі - поручитель) укладено Договір поруки № 36-G-1 (далі - Договір поруки - 1), за умовами якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають із кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та додатків до неї, які є невід'ємними частинами; договорів про надання траншу, договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання овердрафту, договорів про надання акредитиву, договорів про надання гарантій, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому на підставі цієї кредитної угоди та є або будуть її невід'ємними частинами; додатків до Договорів, укладених на підставі цієї кредитної угоди, які є їх невід'ємними частинами; яку укладені між іпотекодержателем та ОСОБА_2, за умовами якого боржник зобов'язується перед іпотекодержателем повернути надані йому кредитні кошти з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000 доларів США, в строки, що передбачені Кредитним договором та сплатити відсотки за користування кредитом, пеню, неустойку та інші штрафні санкції в розмірі , строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

При цьому, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Траст»), (далі - кредитор) та Приватним підприємством «Тексінвест компані» (далі - поручитель) укладено Договір поруки № 36-G-3 (далі - Договір поруки - 2), за умовами якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають із кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та додатків до неї, які є невід'ємними частинами; договорів про надання траншу, договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання овердрафту, договорів про надання акредитиву, договорів про надання гарантій, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені в майбутньому на підставі цієї кредитної угоди та є або будуть її невід'ємними частинами; додатків до Договорів, укладених на підставі цієї кредитної угоди, які є їх невід'ємними частинами; яку укладені між іпотекодержателем та ОСОБА_2, за умовами якого боржник зобов'язується перед іпотекодержателем повернути надані йому кредитні кошти з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 5 000 000 доларів США, в строки, що передбачені Кредитним договором та сплатити відсотки за користування кредитом, пеню, неустойку та інші штрафні санкції в розмірі , строки та у випадках, передбачених кредитним договором.

Рішенням засідання Правління ПАТ «Банк «Траст» від 23.06.2016, оформленим Протоколом № 160623 від 23.06.2016 вирішено укласти з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» Договір відступлення права вимоги по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, за ціною відступлення у розмірі не менше 6 000 000 грн., договір про відступлення права вимоги по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 у сумі не менше 550 000 грн., договір відступлення права вимоги за іпотечним договором та договором відступлення прав вимоги за Договорами поруки та застави. Термін - до 01.08.2016. Після надходження грошових коштів в розмірі не менше 6 000 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та не менше 550 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, строком не пізніше 01.08.2016 передати ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» права вимоги по кредитній угоді № 36 від 27.02.2008 та за Договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ».

Рішенням Кредитного комітету 2-го рівня ПАТ «Банк «Траст» оформленим Протоколом № 20160623 від 23.06.2016 вирішено укласти з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» Договір відступлення права вимоги по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, за ціною відступлення у розмірі не менше 6 000 000 грн., договір про відступлення права вимоги по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 у сумі не менше 550 000 грн., договір відступлення права вимоги за іпотечним договором та договором відступлення прав вимоги за Договорами поруки та застави. Термін - до 01.08.2016. Після надходження грошових коштів в розмірі не менше 6 000 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та не менше 550 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, строком не пізніше 01.08.2016 передати ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» права вимоги по кредитній угоді № 36 від 27.02.2008 та за Договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ».

13 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Траст» (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» (далі - новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (далі - Договір відступлення прав вимоги за кредитним договорами), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає у повному обсязі новому кредитору, а новий кредитор оплачує та приймає всі права та обов'язки, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом а дату кладення цього Договору, згідно договір про надання траншу S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, який укладений між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами до нового кредитора переходять права вимоги (замість первісного кредитора) до боржника належного та реального виконання всіх зобов'язань боржника, які випивають з умов Кредитних договорів, в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав.

Згідно з п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами на рахунок первісного кредитора, зазначений у пп. 2.1.1. цього Договору, новий кредитор вважається стороною Кредитних договорів та до нового кредитора переходять усі права та обов'язки кредитора по відношенню до боржника, що належали до цього первісному кредитору за Кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав, а первісний кредитор втрачає всі права за Кредитними договорами.

У відповідності до п. 1.5 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту відступлення прав вимоги за Кредитними договорами первісним кредитором на користь нового кредитора, всі гарантії, надані боржником щодо Кредитних договорів, стають дійсними для нового кредитора та вважаються наданими новому кредитору. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошових вимог щодо нарахованих та не сплачених Боржником процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Пунктом 1.6 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами сторони домовились, що після повної оплати новим кредитором суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами, первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги за договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ»,

Передача прав вимоги за вказаними договорами забезпечення здійснюється на підставі: договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором іпотеки, який буде укладений Сторонами і посвідчений нотаріально в день підписання цього Договору; договору відступлення прав вимоги за вищевказаними договорами застави, що буде укладений Сторонами в день підписання цього Договору, а також цього Договору.

За умовами п. 1.7 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами, сторони підтверджують, що в силу укладення цього Договору вони не мають наміру припиняти (розривати) будь-який договір поруки, укладений в якості забезпечення виконання зобов'язань боржника за Кредитними договорами, та погоджуються, що права за такими договорами поруки переходять від первісного кредитора до нового кредитора одночасно з переходом прав вимоги на підставі цього Договору та в силу закону без необхідності укладення окремого договору передачі прав вимог за договорами поруки. Зокрема, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за Договорами поруки 36-G-1 від 27.02.2008 та №36-G-3 від 11.08.2010.

Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами новий кредитор зобов'язаний здійснити оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами:

- в сумі 6 000 000 гривень 00 копійок без ПДВ в день підписання цього Договору на рахунок первісного кредитора №2909.0.001.002 в ПАТ БАНК «Траст» код банку 380474 по договору надання траншу №S021.0001169.36 від 27.02.2008;

- в сумі 550 000 гривень 00 копійок без ПДВ в день підписання цього Договору на рахунок Первісного кредитора №2909.0.001.002 в ПАТ БАНК «Траст», код банку 380474 по договору надання траншу №S021.0002804.36 від 28.04.2014.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами первісний кредитор зобов'язаний після отримання суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах згідно з п.2.1.1 цього Договору, передати новому кредитору наступні документи:

- оригінали Кредитних договорів разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них;

- розрахунки заборгованості за Кредитними договорами на дату укладання даного Договору.

Факт передачі первісним кредитором новому кредитору документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками первісного кредитора та нового кредитора.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором (п. 4.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами).

Відповідно до виписки по особовому рахунку позивача, 13.07.2016 ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» перерахувало ПАТ «Банк «Траст» 6 550 000 грн.

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 13.07.2016, відповідно до якого, у відповідності до ст.ст. 512, 517 Цивільного кодексу України та на виконання п.п. 2.2.1. Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 13 липня 2016 року, укладеному між первісним кредитором та новим кредитором, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме: Кредитна угода № 36 від 27.02.2008, Договори про надання траншу № S021.0001169.36, № S021.0002804.36, Договори поруки № 36-G-1, 36-G-3.

13 липня 2016 року між позивачем (далі - первісний заставодержатель) та відповідачем (далі - новий заставодержатель) укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами застави (далі - Договір про відступлення прав вимоги за Договорами застави), за умовами якого, первісний заставодержатель відступає у повному обсязі, а новий заставодержатель приймає всі права заставодержателя, що існують станом на дату укладення цього Договору, за наступними договорами застави:

- Договором застави майна №36-3-01 від 25.02.2010 (далі - Договір застави 1), укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3 (далі - заставодавець);

- Договором застави майна №36-ЗТО-01 від 24.03.2010 (далі - Договір застави 2), укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - заставодавець 2).

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави новий заставодержатель приймає на себе право вимоги за Договорами застави на власний ризик. Договорами застави забезпечується виконання зобов'язань, об'єктом яких є грошові кошти, що випливають з договорів про надання траншу S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, які укладені в рамках в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, яка укладена між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Згідно з п. 1.4 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави з моменту укладення цього Договору до нового заставодержателя переходять всі права та обов'язки первісного заставодержателя за Договорами застави, зокрема, право вимагати від заставодавця 1 та заставодавця 2 належного та реального виконання зобов'язань за Договорами застави в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та новий заставодержатель вважається стороною Договорів застави, а первісний заставодержатель втрачає всі права за Договорами застави.

У відповідності до п. 1.7 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави новий заставодержатель підтверджує, що він повідомлений первісним заставодержателем про фактичне перебування заставодавця в процесі припинення.

Пунктом 2.1 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави узгоджено, що первісний заставодержатель в день укладення цього Договору зобов'язується передати новому заставодержателю оригінали Договорів застави, що підтверджують дійсне право вимоги, який знаходяться у первісного заставодержателя.

Факт передачі від первісного заставодержателя до нового заставодержателя вказаних документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (п. 4.1 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави).

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за договорами застави від 13.07.2016, про те, що відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги за договорами застави, укладеного сторонами 13 липня 2016 року, первісний заставодержатель передає, а новий заставодержатель приймає наступні документи: Договір застави рухомого майна № 36-3-01 та Договір застави товарів в обороті № 36-ЗТО-01.

13 липня 2016 року між ПАТ «Банк «Траст» (далі - первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» (далі - новий іпотекодержатель) укладено Договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором № 36-М-02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. за реєстровим № 1040 (далі - Договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором), за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає у повному обсязі, а новий іпотекодержатель приймає всі права та обов'язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього Договору, за іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. 28.02.2008 за реєстровим №891 (далі - «Договір іпотеки»), що укладений між ВАТ БАНК «РНС» (правонаступником якого є ПАТ БАНК «ТРАСТ») та ОСОБА_4, (далі - іпотекодавець).

Відповідно до п. 1.3 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором договором іпотеки забезпечується виконання зобов'язань, об'єктом яких є , грошові кошти, без ПДВ, що випливають з Кредитної угоди №36 від 27.02.2008 (далі - Основний договір), укладеної між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Згідно з п. 1.4 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором з моменту укладення цього Договору та його нотаріального посвідчення, до нового іпотекодержателя переходять всі права та обов'язки первісного іпотекодержателя за Договором іпотеки, саме зокрема, право вимагати від іпотекодавця належного та реального виконання зобов'язань за Договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та новий іпотекодержатель вважається стороною Договору іпотеки, а первісний іпотекодержатель втрачає всі права за Договором іпотеки.

У відповідності до п. 2.1 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором первісний іпотекодержатель в день укладення цього Договору зобов'язується передати новому іпотекодержателю оригінал Договору іпотеки, що підтверджує дійсне право вимоги, разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них, які знаходяться у первісного іпотекодержателя.

Факт передачі від первісного іпотекодержателя до нового іпотекодержателя вказаних документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для коленої сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Перехід прав вимоги за Договором іпотеки відбувається відповідно до п. 1.4 Договору (п. 4.1 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором.

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 36-М-02 від 13.07.2016, про те, що відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 36-М-02, укладеного сторонами 13 липня 2016 року, первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає наступні документи: Іпотечний договір № 36-М-02.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 06 грудня 2016 року № 468-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК ТРАСТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 06 грудня 2016 року № 2699 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ БАНК «ТРАСТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» (далі - ПАТ БАНК «ТРАСТ») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 07 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ БАНК «ТРАСТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кухареву Володимиру Валентинович на один місяць з 07 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 29 грудня 2016 року № 559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 30 грудня 2016 року №3085, «Про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» (далі - ПАТ БАНК «ТРАСТ») з 30 грудня 2016 до 29 грудня 2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ БАНК «ТРАСТ», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Кухареву Володимиру Валентиновичу строком на два роки з 30 грудня 2016 до 29 грудня 2018 включно.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, Публічне акціонерне товариство «Банк «Траст» зазначає, що за результатами проведення перевірки щодо виявлення правочинів за період з 15.12.2015 до 07.12.2016, що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було складено Акт перевірки від 15.06.2017, яким рекомендовано визнати нікчемними Договори про відступлення прав вимоги, укладені між сторонами.

Наказом №143-ЛТ від 15.06.2017 року ПАТ Банк "ТРАСТ", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "ТРАСТ" Кухаревою В.В. відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37, частини 2 та частини 4 статті 38 Закону України України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", акту комісії з перевірки договорів від 13 червня 2017 року наказано визнати нікчемними правочини (договори) укладені ПАТ Банк «Траст», зокрема: Договори про відступлення прав вимоги укладені 13.07.2016 між ПАТ «Банк «Траст» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив».

16.06.2017 на адресу відповідача направлено повідомлення вих. №1490 про визнання нікчемними Договорів про відступлення прав вимоги, укладених 13.07.2016 між ПАТ «Банк «Траст» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», у якому містились також і вимоги про повернення оригіналів документів, перерахувати на користь ПАТ «Банк «Траст» всі грошові кошти, отримані в якості виконання зобов'язань за кредитними договорами та подати документи щодо включення кредиторських вимог в сумі 6 550 000 до реєстру кредиторських вимог ПАТ «Банк «Траст».

За доводами позивача, уклавши оспорювані Договори відступлення права вимоги від 13.07.2016 банк передав права вимоги за цінами нижчими від звичайних, а саме отримані банком кошти у якості оплати за відступлення прав вимоги за кредитними договорами клієнта ОСОБА_2 та договорами забезпечення на 20 відсотків і більше відрізняються від дійсної вартості переданих прав.

Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд:

- визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги від 13.07.2016 за кредитними договорами - договорами про надання траншів S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, укладеної між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2;

- застосувати наслідки недійсності Договору про відступлення права вимоги від 13.07.2016 за кредитними договорами - договорами про надання траншів S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, укладеної між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2 шляхом визнання ПАТ «БАНК «ТРАСТ» стороною (кредитором) за кредитними договорами - договорами про надання траншів S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, укладеної між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2, а також шляхом визнання ПАТ «БАНК «ТРАСТ» стороною (кредитором) за договорами поруки - договором поруки №36-G-l від 27.02.2008 укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5 та договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та ПП «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ».

- визнати недійсними договір про відступлення прав вимоги від 13.07.2016 за договорами застави - договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ «БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3 та договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ФОП ОСОБА_2;

- застосувати наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 13.07.2016 за договорами застави - договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ «БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3 та договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ФОП ОСОБА_2 шляхом визнання ПАТ «БАНК «ТРАСТ» стороною (заставодержателем) за договорами застави - договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ «БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3 та договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ФОП ОСОБА_2;

- визнати недійсними договір про відступлення прав вимоги від 13.07.2016 за іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» (правонаступник - ПАТ БАНК «ТРАСТ») та ОСОБА_4;

- застосувати наслідки недійсності договору про відступлення права вимоги від 13.07.2016 за іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» (правонаступник - ПАТ БАНК «ТРАСТ») та ОСОБА_4 шляхом визнання ПАТ «БАНК «ТРАСТ» стороною (іпотекодержателем) за іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» (правонаступник - ПАТ БАНК «ТРАСТ») та ОСОБА_4;

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Відповідно до загальної теорії цивільного права суб'єктами зобов'язання є управомочена особа (кредитор) та зобов'язана сторона (боржник). Кредитор - це особа, яка уповноважена вимагати від боржника виконання певної дії або утримання від неї, а боржник - це особа, на яку покладений обов'язок вчинити таку дію. Суб'єктивне право, яке належить управомоченій стороні у зобов'язані є правом вимоги, а суб'єктивний обов'язок сторони є боргом.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю правовою суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним. Змістом договору передбачається, що його метою є заміна особи на активній стороні зобов'язання зі збереженням решти елементів зобов'язальних правовідносин за плату, і не передбачається надання послуг із фінансування під відступлення права грошової вимоги.

Рішенням засідання Правління ПАТ «Банк «Траст» від 23.06.2016, оформленим Протоколом № 160623 від 23.06.2016 вирішено укласти з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» Договір відступлення права вимоги по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, за ціною відступлення у розмірі не менше 6 000 000 грн., договір про відступлення права вимоги по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 у сумі не менше 550 000 грн., договір відступлення права вимоги за іпотечним договором та договором відступлення прав вимоги за Договорами поруки та застави. Термін - до 01.08.2016. Після надходження грошових коштів в розмірі не менше 6 000 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та не менше 550 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, строком не пізніше 01.08.2016 передати ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» права вимоги по кредитній угоді № 36 від 27.02.2008 та за Договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ».

Рішенням Кредитного комітету 2-го рівня ПАТ «Банк «Траст» оформленим Протоколом № 20160623 від 23.06.2016 вирішено укласти з ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» Договір відступлення права вимоги по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, за ціною відступлення у розмірі не менше 6 000 000 грн., договір про відступлення права вимоги по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 у сумі не менше 550 000 грн., договір відступлення права вимоги за іпотечним договором та договором відступлення прав вимоги за Договорами поруки та застави. Термін - до 01.08.2016. Після надходження грошових коштів в розмірі не менше 6 000 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по Договору про надання траншу № S021.0001169.36 від 27.02.2018 виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008 та не менше 550 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по договору про надання траншу № S021.0002804.36 від 28.04.2014, виданого в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, строком не пізніше 01.08.2016 передати ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» права вимоги по кредитній угоді № 36 від 27.02.2008 та за Договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ».

13 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Траст» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає у повному обсязі новому кредитору, а новий кредитор оплачує та приймає всі права та обов'язки, включаючи права вимоги грошових коштів, які існують станом а дату кладення цього Договору, згідно договір про надання траншу S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди № 36 від 27.02.2008, який укладений між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами до нового кредитора переходять права вимоги (замість первісного кредитора) до боржника належного та реального виконання всіх зобов'язань боржника, які випивають з умов Кредитних договорів, в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав.

Згідно з п. 1.4 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту зарахування у повному обсязі суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами на рахунок первісного кредитора, зазначений у пп. 2.1.1. цього Договору, новий кредитор вважається стороною Кредитних договорів та до нового кредитора переходять усі права та обов'язки кредитора по відношенню до боржника, що належали до цього первісному кредитору за Кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існуватимуть на момент переходу цих прав, а первісний кредитор втрачає всі права за Кредитними договорами.

У відповідності до п. 1.5 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами з моменту відступлення прав вимоги за Кредитними договорами первісним кредитором на користь нового кредитора, всі гарантії, надані боржником щодо Кредитних договорів, стають дійсними для нового кредитора та вважаються наданими новому кредитору. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошових вимог щодо нарахованих та не сплачених Боржником процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Пунктом 1.6 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами сторони домовились, що після повної оплати новим кредитором суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами, первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги за договорами забезпечення:

- іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В., укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_4;

- договором застави рухомого майна №36-3-01 від 25.02.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3;

- договором застави товарів в обороті №36-ЗТО-01 від 24.03.2010, укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та боржником;

- договором поруки №36-G-1 від 27.02.2008, укладеним між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_5;

- договором поруки №36-G-3 від 11.08.2010, укладеним між ПАТ БАНК «ТРАСТ» та приватним підприємством «ТЕКСІНВЕСТ КОМПАНІ»,

Передача прав вимоги за вказаними договорами забезпечення здійснюється на підставі: договору відступлення прав вимоги за вищевказаним договором іпотеки, який буде укладений Сторонами і посвідчений нотаріально в день підписання цього Договору; договору відступлення прав вимоги за вищевказаними договорами застави, що буде укладений Сторонами в день підписання цього Договору, а також цього Договору.

За умовами п. 1.7 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами, сторони підтверджують, що в силу укладення цього Договору вони не мають наміру припиняти (розривати) будь-який договір поруки, укладений в якості забезпечення виконання зобов'язань боржника за Кредитними договорами, та погоджуються, що права за такими договорами поруки переходять від первісного кредитора до нового кредитора одночасно з переходом прав вимоги на підставі цього Договору та в силу закону без необхідності укладення окремого договору передачі прав вимог за договорами поруки. Зокрема, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за Договорами поруки 36-G-1 від 27.02.2008 та №36-G-3 від 11.08.2010.

Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами новий кредитор зобов'язаний здійснити оплату грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами:

- в сумі 6 000 000 гривень 00 копійок без ПДВ в день підписання цього Договору на рахунок первісного кредитора №2909.0.001.002 в ПАТ БАНК «Траст» код банку 380474 по договору надання траншу №S021.0001169.36 від 27.02.2008;

- в сумі 550 000 гривень 00 копійок без ПДВ в день підписання цього Договору на рахунок Первісного кредитора №2909.0.001.002 в ПАТ БАНК «Траст», код банку 380474 по договору надання траншу №S021.0002804.36 від 28.04.2014.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами первісний кредитор зобов'язаний після отримання суми грошових коштів за відступлення права вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах згідно з п.2.1.1 цього Договору, передати новому кредитору наступні документи:

- оригінали Кредитних договорів разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них;

- розрахунки заборгованості за Кредитними договорами на дату укладання даного Договору.

Факт передачі первісним кредитором новому кредитору документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками первісного кредитора та нового кредитора.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором (п. 4.1 Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами).

Відповідно до виписки по особовому рахунку позивача, 13.07.2016 ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» перерахувало ПАТ «Банк «Траст» 6 550 000 грн.

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 13.07.2016, відповідно до якого, у відповідності до ст.ст. 512, 517 Цивільного кодексу України та на виконання п.п. 2.2.1. Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 13 липня 2016 року, укладеному між первісним кредитором та новим кредитором, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме: Кредитна угода № 36 від 27.02.2008, Договори про надання траншу № S021.0001169.36, № S021.0002804.36, Договори поруки № 36-G-1, 36-G-3.

13 липня 2016 року між сторонами укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами застави (далі - Договір про відступлення прав вимоги за Договорами застави), за умовами якого, первісний заставодержатель відступає у повному обсязі, а новий заставодержатель приймає всі права заставодержателя, що існують станом на дату укладення цього Договору, за наступними договорами застави:

- Договором застави майна №36-3-01 від 25.02.2010 (далі - Договір застави 1), укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та ОСОБА_3 (далі - заставодавець);

- Договором застави майна №36-ЗТО-01 від 24.03.2010 (далі - Договір застави 2), укладеним між ВАТ БАНК «ТРАСТ» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - заставодавець 2).

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави новий заставодержатель приймає на себе право вимоги за Договорами застави на власний ризик. Договорами застави забезпечується виконання зобов'язань, об'єктом яких є грошові кошти, що випливають з договорів про надання траншу S021.0001169.36 від 27.02.2008 та S021.0002804.36 від 28.04.2014 виданих в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, які укладені в рамках в межах кредитної угоди №36 від 27.02.2008, яка укладена між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Згідно з п. 1.4 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави з моменту укладення цього Договору до нового заставодержателя переходять всі права та обов'язки первісного заставодержателя за Договорами застави, зокрема, право вимагати від заставодавця 1 та заставодавця 2 належного та реального виконання зобов'язань за Договорами застави в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та новий заставодержатель вважається стороною Договорів застави, а первісний заставодержатель втрачає всі права за Договорами застави.

У відповідності до п. 1.7 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави новий заставодержатель підтверджує, що він повідомлений первісним заставодержателем про фактичне перебування заставодавця в процесі припинення.

Пунктом 2.1 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави узгоджено, що первісний заставодержатель в день укладення цього Договору зобов'язується передати новому заставодержателю оригінали Договорів застави, що підтверджують дійсне право вимоги, який знаходяться у первісного заставодержателя.

Факт передачі від первісного заставодержателя до нового заставодержателя вказаних документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для кожної сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (п. 4.1 Договору про відступлення прав вимоги за Договорами застави).

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за договорами застави від 13.07.2016, про те, що відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги за договорами застави, укладеного сторонами 13 липня 2016 року, первісний заставодержатель передає, а новий заставодержатель приймає наступні документи: Договір застави рухомого майна № 36-3-01 та Договір застави товарів в обороті № 36-ЗТО-01.

13 липня 2016 року між ПАТ «Банк «Траст» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» укладено Договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором № 36-М-02, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. за реєстровим № 1040 (далі - Договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором), за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає у повному обсязі, а новий іпотекодержатель приймає всі права та обов'язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього Договору, за іпотечним договором №36-М-02 від 28.02.2008, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. 28.02.2008 за реєстровим №891 (далі - «Договір іпотеки»), що укладений між ВАТ БАНК «РНС» (правонаступником якого є ПАТ БАНК «ТРАСТ») та ОСОБА_4, (далі - іпотекодавець).

Відповідно до п. 1.3 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором договором іпотеки забезпечується виконання зобов'язань, об'єктом яких є , грошові кошти, без ПДВ, що випливають з Кредитної угоди №36 від 27.02.2008 (далі - Основний договір), укладеної між ВАТ БАНК «РНС» та ОСОБА_2.

Згідно з п. 1.4 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором з моменту укладення цього Договору та його нотаріального посвідчення, до нового іпотекодержателя переходять всі права та обов'язки первісного іпотекодержателя за Договором іпотеки, саме зокрема, право вимагати від іпотекодавця належного та реального виконання зобов'язань за Договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та новий іпотекодержатель вважається стороною Договору іпотеки, а первісний іпотекодержатель втрачає всі права за Договором іпотеки.

У відповідності до п. 2.1 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором первісний іпотекодержатель в день укладення цього Договору зобов'язується передати новому іпотекодержателю оригінал Договору іпотеки, що підтверджує дійсне право вимоги, разом із усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них, які знаходяться у первісного іпотекодержателя.

Факт передачі від первісного іпотекодержателя до нового іпотекодержателя вказаних документів засвідчується складанням Акту прийому-передачі (Додаток №1 до цього Договору), який укладається у 2-ох ідентичних примірниках для коленої сторони, та підписується повноважними представниками сторін.

Цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Перехід прав вимоги за Договором іпотеки відбувається відповідно до п. 1.4 Договору (п. 4.1 Договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором.

13.07.2016 сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі документації за Договором про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 36-М-02 від 13.07.2016, про те, що відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 36-М-02, укладеного сторонами 13 липня 2016 року, первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає наступні документи: Іпотечний договір № 36-М-02.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В свою чергу, вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про визнання недійсним договору, суд повинен з'ясувати, зокрема, підстави для визнання його недійсним, оскільки недійсність правочину може наступати лише з певним порушенням закону.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Так, у силу ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частинами 2, 3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відтак, в силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як встановлено судом, на підставі рішення Правління Національного банку України від 06 грудня 2016 року № 468-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК ТРАСТ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 06 грудня 2016 року № 2699 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ БАНК «ТРАСТ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» (далі - ПАТ БАНК «ТРАСТ») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 07 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ БАНК «ТРАСТ», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кухареву Володимиру Валентинович на один місяць з 07 грудня 2016 року по 06 січня 2017 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 29 грудня 2016 року № 559-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 30 грудня 2016 року №3085, «Про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК «ТРАСТ» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА БАНК «ТРАСТ» (далі - ПАТ БАНК «ТРАСТ») з 30 грудня 2016 до 29 грудня 2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ БАНК «ТРАСТ», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Кухареву Володимиру Валентиновичу строком на два роки з 30 грудня 2016 до 29 грудня 2018 включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 8 частини 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

За змістом частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (частина 1 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

За змістом частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (пункт 3 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Таким чином, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто самого по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням іншої сторони про дійсність правочину.

Як встановлено частиною 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 названого Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Наведені вимоги щодо повноважень Уповноваженої особи Фонду відображено і в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 №2 (далі, Положення).

Так, у пункті 1.20. Положення визначено, що Фонд безпосередньо (або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень) зобов'язаний (зобов'язана) вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого(их) за договорами, визначеними у пункті 1.18 цієї глави, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду (у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень) направляє письмове повідомлення про нікчемність правочину (у тому числі договору) контрагенту за таким правочином (у тому числі договором) із посиланням на відповідну норму закону, у якій зазначені підстави нікчемності.

У разі отримання повідомлення Фонду або уповноваженої особи Фонду (у разі делегування їй Фондом відповідних повноважень) про нікчемність правочину на підставах, визначених у пункті 1.18 цієї глави, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке (які) він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Як зазначає позивач, за результатами проведення перевірки щодо виявлення правочинів за період з 15.12.2015 до 07.12.2016, що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було складено Акт перевірки від 15.06.2017, яким рекомендовано визнати нікчемними Договори про відступлення прав вимоги, укладені між сторонами.

Наказом №143-ЛТ від 15.06.2017 року ПАТ Банк "ТРАСТ", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "ТРАСТ" Кухаревою В.В. відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37, частини 2 та частини 4 статті 38 Закону України України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", акту комісії з перевірки договорів від 13 червня 2017 року наказано визнати нікчемними правочини (договори) укладені ПАТ Банк «Траст», зокрема: Договори про відступлення прав вимоги укладені 13.07.2016 між ПАТ «Банк «Траст» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив».

16.06.2017 на адресу відповідача направлено повідомлення вих. №1490 про визнання нікчемними Договорів про відступлення прав вимоги, укладених 13.07.2016 між ПАТ «Банк «Траст» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив», у якому містились також і вимоги про повернення оригіналів документів, перерахувати на користь ПАТ «Банк «Траст» всі грошові кошти, отримані в якості виконання зобов'язань за кредитними договорами та подати документи щодо включення кредиторських вимог в сумі 6 550 000 до реєстру кредиторських вимог ПАТ «Банк «Траст».

За доводами позивача, уклавши оспорювані Договори відступлення права вимоги від 13.07.2016 банк передав права вимоги за цінами нижчими від звичайних, а саме за відступлення прав вимоги як за кредитними договорами з клієнтом ОСОБА_2, так і за відступлення прав вимоги за Договорами забезпечення, банк отримав лише 6 550 000 грн., що більше ніж на 20 відсотків нижче, ніж звичайна ціна відступлення таких прав за кредитними договорами (11 217 978,02 грн.) та заставної вартості предметів забезпечення по кредитах, яка складає 51 092 432,85 грн.

Однак, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також наступають для сторін в силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків, тому не може вважатись одностороннім правочином, адже він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків ані у Банку, ані у іншої сторони правочину, віднесеного наказом до нікчемних. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб'єкта господарювання, виданим керівником Банку в межах своїх повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 910/12294/16.

Відповідно до частини 1-2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

За змістом частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на яку посилається позивач, нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює уповноважена особа Фонду, ставиться в залежність від звичайної вартості товарів, та порівнюється із відповідною вартістю, яка визначена сторонами у договорі, яка в свою чергу, має бути або вищою, або нижчою на 20%.

Разом з тим, частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

У пункті 2.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11 визначено, що звичайними є ціни, які за подібних обставин зазвичай сплачуються за аналогічне майно у відповідний момент часу у відповідному регіоні. Доведення рівня таких цін покладається на особу, яка заявила вимогу про відшкодування вартості майна.

Поняття звичайних цін наведено у пункту 14.1.71. статті 14 Податкового кодексу, відповідно до якого звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Об'єктом відчуження за Договором відступлення права вимоги є безпосередньо право вимоги.

Виходячи з вищенаведених правових норм, звичайною ціною на такий актив банку, як право вимоги за кредитним договором є ціна, яка склалась на ринку подібних операцій у відповідний час у конкретному регіоні.

Таким чином, «звичайною» у даному випадку є ціна, яка погоджена сторонами Договору про відступлення права вимоги.

Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ціна, погоджена сторонами договору про відступлення права вимоги, не відповідає рівню звичайних цін на подібні права вимоги, які діяли станом на дату укладання цього договору.

При цьому, «розмір вимоги» та «вартість права вимоги» по своїй суті є різними поняттями. Так, вартість права вимоги - це сума грошових коштів, яка є платою за відступлене (передане новому кредитору) право вимоги, розмір якого, як того вимагає чинне законодавство, було визначено за домовленістю позивача та відповідача у сумі 6 550 000 грн. під час укладення Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, а розмір вимоги - це сума боргу, сплати якої на свою користь має право вимагати відповідач, як новий кредитор за оспорюваним договором, від боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2015 у справі №922/3016/14.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд наголошує на тому, що позивач безпідставно прирівняв вартість права вимоги до розміру безпосередньо вимоги до боржника.

Отже, посилання позивача на те, що банк, уклавши Договори відступлення права вимоги, здійснив відчуження майна (майнових прав), за ціною, нижчою від звичайної, що зазначено у пункті 3 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як ознака нікчемності правочину та підстава для визнання оспорюваного договору недійсним, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, Договори відступлення права вимоги відповідають вимогам статті 203 Цивільного кодексу України, встановленим для такого виду правочинів, а обставини, які згідно з пунктом 3 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є підставою до визнання договорів нікчемними, відсутні.

В свою чергу, заявлені позовні вимоги про застосування до відносин сторін наслідків недійсності нікчемного правочину - шляхом визнання позивача стороною за Договорами, враховуючи, що позов в частині визнання договорів недійсними задоволенню не підлягає, зазначені похідні вимоги від основних вимог також залишаються без задоволення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.11.2018.

Суддя О.А. Грєхова