ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" листопада 2018 р. Справа № 922/2720/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до ТОВ "Нафта ОСОБА_1", м. Київ
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року Харківська міська рада звернулась до господарського суду та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нафта ОСОБА_1" на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 878.124,80 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 14 Податкового кодексу України, що полягає у безоплатному використанні земельної ділянки у період з 01.09.2016 року по 30.11.2017 року.

Ухвалою суду від 04.10.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 29.10.2018 р. о 10:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 29.10.2018 р. підготовче засідання було відкладено на 13.11.2018 р. до 09:30.

13.11.2018 р. на електронну адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача (вх. №2529) про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду справи №922/3412/17. Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі відповідач зазначає, що до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 р. у справі №922/3412/17 за позовом Харківської міської ради до ТОВ «Сінтрекс» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі статей 1212-1214 ЦК України. Правовідносини сторін у вказаній справі є подібними до правовідносин у даній справі, оскільки у цих правовідносинах однаковий предмет спору та правове обґрунтування.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі не заперечував.

Відповідач у призначене засідання не з'явився.

Розглядаючи клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, судом встановлено наступне.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 квітня 2018 року відкрив касаційне провадження та зупинив виконання оскаржуваної постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21 лютого 2018 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, а ухвалою від 14 червня 2018 року - передав справу разом з поданою Харківською міською радою касаційною скаргою на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду з огляду на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (статей 1212 - 1214 ЦК України стосовно можливості стягнення суми орендної плати, за відсутності укладеногоміж сторонами договору оренди землі), викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) та від 12 квітня 2017 року у справі № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звернув увагу, що в указаних постановах Верховний Суд України зазначив про необхідність застосування положень статей 156, 157 Земельного кодексу України, Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, статті 22 та глави 82 ЦК України при вирішенні спору про стягнення збитків у виді неодержаних доходів (орендної плати за землю), заподіяних міській раді внаслідок користування юридичною особою земельною ділянкою, на якій розташоване належне їй на праві власності нерухоме майно, без укладення договору оренди. При цьому Верховний Суд України вказав про можливість стягнення таких збитків, посилаючись на статті 1212 - 1214 ЦК України, оскільки підставою заявленого позову є не саме посилання на ці норми права, а обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Проте, за твердженням Касаційного господарського суду, відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом відшкодування заподіяних збитків, тому відповідно до положень статей 156, 157 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, стягнення таких збитків можливе лише в разі встановлення судами наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України, справа №922/3412/17 ухвалою від 02.07.2018 р. була прийнята до розгляду ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України у постанові палати, обєднаної палати, ОСОБА_3 Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, обєднана палата, що передала справу на розгляд палати, обєднаної палати, ОСОБА_3. Згідно ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду.

Враховуючи те, що правовідносини у справі №922/2720/18 є подібними правовідносинам у справі №922/3412/17 та беручи до уваги, що ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження та передано справу №922/3412/17 на розгляд ОСОБА_3 Верховного Суду, ухвалою від 02.07.2018 р. вказана справа була прийнята до розгляду ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі №922/2720/18 до закінчення перегляду судового рішення у справі №922/3412/17 ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду, з метою зясування правової позиції ОСОБА_3 та забезпечення однакового правозастосування у спірних відносинах.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 42, 165, п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Провадження у справі 922/2720/18 зупинити до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (по справі №922/3412/17) у касаційному порядку ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду.

Зобовязати сторони негайно повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_4