ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018

м. Дніпро

Справа № 904/4029/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради (м. Дніпро)

до товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у розмірі 117978,84грн

Без виклику представників сторін

Суть спору:

Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради звернулось з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» про стягнення заборгованості у розмірі 117978,84грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 25-п від 13.12.2012 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадженням без виклику сторін.

Відповідач звернувся із заявою про застосування позовної давності до вимог позивача.

У відзиві відповідач просить відмовити у позові з підстав спливу позовної давності.

У судовому засіданні 05.11.2018 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

13.12.2012 між Дніпропетровським міським комунальним підприємством «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» (підрядник) (правонаступником якого є позивач) та товариством додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (замовник) укладений договір №25-п.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, замовник доручає, а також зобов'язується прийняти та оплатити, а підрядчик зобов'язується надати послуги: поточний ремонт асфальтобетонного покриття дворової території ТДВ «Дніпрокомунтранс».

Обсяг та місце надання послуг, передбачених у п. 1.1 цього договору, надається замовником у письмовому або телефонному повідомленні (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору вартість усіх доручених підрядчику за цим договором послуг визначається у сумі: 117978,84 (Сто сімнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім грн. 84 коп.) з урахуванням ПДВ 20%.

Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

-          суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

-          кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось вище, між сторонами укладений договір підряду №25-п від 13.12.2012.

Відповідно до умов вказаного договору, позивачем були виконані роботи на загальну суму 117978,84грн, що підтверджується підписаним сторонами актом №145 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року за формою № КБ-2в.

Також, в матеріалах справи міститься довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою № КБ-3 за грудень 2012 року на суму 117978,84грн, підписана сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Повний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі акту прийому-здачі наданих послуг (п. 3.2 договору).

Таким чином, з урахуванням акту №145 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року, відповідач повинен був здійснити повний розрахунок до кінця грудня 2012 року.

Однак, відповідачем не виконані належним чином умови договору та не сплачена вартість виконаних робіт в розмірі 117978,84грн. Станом на 01.01.2013 заборгованість відповідача становила 117978,84грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час судового розгляду справи відповідачем подано заяву про сплив строку позовної давності, у зв’язку із чим, суд зазначає наступне.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено судом, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом 06.09.2018 про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

Проте, із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, позивач до суду не звертався, доказів пропуску позовної давності з поважних причин позивачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за грудень 2012 року (строк позовної давності до 01.01.2016), позивач звернувся до суду після закінчення перебігу терміну встановленого ст. 258 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені приписи законодавства та подану відповідачем заяву про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Наявний в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків (підписаний сторонами), за яким станом на 31.08.2017 заборгованість на користь позивача складає 117978,84грн, не може свідчити про переривання строку позовної давності, оскільки вказаний акт підписаний після спливу позовної давності.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

В позові комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради (49009 м. Дніпро, пр. Праці, буд. 3, ідентифікаційний код 03341641) до товариства з додатковою відповідальністю «Дніпрокомунтранс» (49107 м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 26, ідентифікаційний код 02128158) про стягнення заборгованості в розмірі 117978,84грн відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено – 12.11.2018.

Суддя                                                                                           В.О. Татарчук