ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 рокуСправа № 912/2575/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 912/2575/18

за позовом Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Зерно-Бунк", вул. Незалежності, буд. 80, м. Бобринець, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27200

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Енерджі", вул. Віктора Чміленка, буд. 63, кв. 8, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 456 880,34 грн

Представники сторін:

від позивача - Різун В.О., довіреність № б/н від 30.08.2018;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Зерно-Бунк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Енерджі" про стягнення 456 880,34 грн, з яких: 390 999,60 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 42 від 15.03.2017 та 65 880,74 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № 42 від 15.03.2017 в частині поставки товару.

Ухвалою від 03.10.2018 господарський суд позовну заяву Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Зерно-Бунк" від 27.09.2018 залишив без руху та встановив усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Одночасно з пред'явленням позову Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Зерно-Бунк" подав до суду заяву від 27.09.2018 про забезпечення позову в порядку ст.ст. 149, 150 ГПК України, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Енерджі" та знаходяться на поточних рахунках в банках в межах суми 463 733,52 грн, яка складається з: ціни позову, а саме 456 880,34 грн, витрат по сплаті судового збору в розмірі 6 853,22 грн, що є на рахунках відповідача.

Ухвалою від 03.10.2018 господарський суд заяву від 27.09.2018 про забезпечення позову повернув Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу "Зерно-Бунк".

Ухвалою від 12.10.2018 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2575/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначив на 08.11.2018 о 10:00.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, явку свого повноважного представника в судове засідання 08.11.2018 не забезпечив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 12.10.2018, як і інші ухвали у даній справі, направлено відповідачу за адресою яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, б. 63, кв. 8. Вказана адреса також зазначена позивачем при поданні позову до господарського суду.

В матеріалах справи міститься конверт із вкладенням (примірник ухвали про відкриття провадження у справі), що направлений на адресу відповідача, повернутий органом поштового зв'язку з відміткою причини повернення - "Вибули".

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 Господарського процесуального кодексу України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнахо ження відповідача. (а.с. 32)

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача на відому адресу: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, б. 63, кв. 8, яка є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилались рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому відповідачу направлявся примірник ухвали про відкриття провадження у справі, вбачається, що даний лист було суду повернуто поштою з відміткою причини повернення - "вибув".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду про відкриття провадження) відповідачем та повернення її до суду з відповідною поміткою є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність, тому судове засідання проводиться за його відсутності і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

З огляду на викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 08.11.2018 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Енерджі" (далі - продавець, відповідач) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Зерно-Бунк" (далі - покупець, позивач) укладений договір купівлі-продажу № 42 (далі - Договір, а.с. 9-10).

Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Договору продавець поставляє, а покупець приймає мінеральні добрива (надалі - товар). Кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії товару визначаються в додатках до даного договору, які є невід'ємною його частиною.

Повна вартість договору визначається на підставі цін, погоджених сторонами в додатках до цього договору. Строки поставки обумовлюються окремо на кожну партію товару в додатках до даного договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору покупець здійснює оплату вартості товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставлених рахунків продавця, в строки та на умовах згідно Додатків до даного договору.

Згідно з п. 5.1. Договору ціна однієї метричної тони мінеральних добрив (включаючи упаковку, в разі її наявності) та загальна вартість товару вказана в додатках до даного договору.

Відвантаження товару в рамках договору здійснюється згідно умов, обумовлених в додатках до даного договору (п. 6.1. договору).

Даний Договір набирає юридичної сили з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

15.03.2018 сторони підписали Додаток № 1 до Договору № 42 від 15.03.2018 (а.с. 11).

Відповідно до Додатку №1 від 15.03.2018 продавець зобов'язався передати покупцю товар - селітру, у кількості 10 тонн, вартістю 8 499,98 грн за 1 тонну з ПДВ, загальною вартістю 84 499,80 грн, в т.ч. ПДВ та амофос NP 10:46 у кількості 20 тонн, вартістю 13 249,98 грн за 1 тонну з ПДВ, загальною вартістю 264 999,60 грн, в т.ч. ПДВ.

Окрім цього, 15.03.2018 сторони підписали Додаток № 2 до Договору № 42 від 15.03.2018 (а.с. 12).

Відповідно до Додатку № 2 від 15.03.2018 продавець зобов'язався передати покупцю товар - насіння соняшника ЕС Ніагара, у кількості 10 тонн, вартістю 4 150,02 грн за 1 тонну з ПДВ, загальною вартістю 41 500,20 грн, в т.ч. ПДВ.

Пунктом 2 Додатків № 1 та № 2 сторони погодили, що строк відвантаження товару - протягом 10 робочих днів з моменту надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Умови оплати - передплата в розмірі 100% (п. 3 Додатку № 1).

Додатки № 1 та № 2 підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

15.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Енерджі" відповідно до додатків № 1 та № 2 до договору від № 42 від 15.03.2018, виставило Сільськогосподарському обслуговуючому кооперативу "Зерно-Бунк" рахунок на оплату № 9 на суму 390 999,60 грн, в т.ч. ПДВ. (а.с. 13).

Таким чином, сторонами було погоджено, що вартість поставленого товару становитиме 390 999,60 грн, в т.ч. ПДВ.

На виконання умов договору, позивачем було здійснено попередню оплату вартості товару за Договором на суму 390 999,60 грн в т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями № 19 від 19.03.2018 на суму 390 999,60 грн, а також випискою по особовим рахункам позивача за 19.03.2018 (а.с.14-15)

Проте, продавець у десятиденний строк передачу обумовленого товару не здійснив.

У зв'язку, з невиконанням умов вказаного договору та додатків до нього, 24.04.2018 на адресу відповідача позивачем направлено претензію № 1, відповідно до якої, останній вимагає, зокрема, повернути суму авансового платежу згідно до датку № 1 та № 2 до Договору № 42 від 15.03.2018 в сумі 390 999,60 грн а також сплатити суму неустойки за порушення умов договору в сумі 8 377,00 грн та 3 % річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України в сумі 739,15 грн впродовж 5 днів з дня отримання цієї претензії за зазначеними платіжними реквізитами.

Оскільки вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді, Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Зерно-Бунк" 11.06.2018 направило на адресу відповідача претензію № 2 аналогічного змісту з аналогічною вимогою.

В матеріалах справи містяться докази направлення вказаних претензій. (а.с. 16-21)

При вирішенні спору господарський суд враховує таке.

Згідно з приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст.ст. 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На час розгляду справи відповідач свої зобов'язання в частині поставки товару не виконав, попередню оплату в повному обсязі не повернув, будь-яких заперечень стосовно суми позову не надав.

Оскільки, сторонами не надано до матеріалів справи доказів виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо поставки товару у строки, визначені додатками до договору та доказів повернення попередньої оплати товару згідно з Додатком №1 від 15.03.2018 на суму 349 499,40 грн та згідно Додатку № 2 від15.03.2018 на суму 41 500,20 грн, господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 390 999,60 відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім цього, позивачем заявлено до стягнення 65 880,74 грн пені.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 8.2 Договору № 42 від 15.03.2018 сторони передбачили, що продавець несе відповідальність за цим договором у формі пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми здійсненої попередньої оплати в разі прострочення терміну передачі товару.

З огляду на умови вказаного договору та додатків № 1 та № 2 від 15.03.2018 до нього, останнім днем строку відвантаження товару є 02.04.2018.

Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 65 880,74 грн за період з 03.04.2018 по 27.09.2018 включно за порушення строків поставки товару, обумовлену сторонами договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Таким чином, ці види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, як спосіб забезпечення, ще й повинні мати компенсаційний характер санкції за порушення господарсько-правових зобов'язань. Норми господарського права не визначають, який саме характер (майновий чи грошовий) носить зобов'язання, при порушенні строків виконання якого до боржника застосовуються штрафні санкції.

Згідно ч. 2 ст. 4 Господарського кодексу України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим кодексом. Тому в даному випадку слід керуватися нормами господарського права та частини 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, що передбачають можливість застосування такого виду як пеня за прострочку виконання не грошового договірного зобов'язання в розмірі, обумовленому сторонами в договорі згідно норм ст. 627 Цивільного кодексу України, яка передбачає свободу договору.

Постановами Верховного Суду України від 27.09.2005, 22.11.2010, № 14/80-09-2056 та від 20.12.2010 № 06/113-38 встановлено, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань і пеня застосовуюється за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки товару пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми здійсненої попередньої оплати; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання, суд вважає наявними правові підстави для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 8.2 Договору пені, розрахунок якої відповідає дійсності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Зерно-Бунк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Енерджі" підлягають задоволенню на суму 456 880,34 грн, з яких: попередня оплата товару згідно з додатком №1, № 2 від 15.03.2018 до договору купівлі-продажу № 42 від 15.03.2018 на суму 390 999,60 грн та пеня в сумі 65 880,74 грн.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Разом з цим, у позовній заяві позивачем заявлялась вимога вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення псля розгляду справи по суті. Документальне підтвердження судових витрат позивача буде надано суду не пізніше п'яти днів після розгляду справи по суті.

Проте, в судовому засіданні 08.11.2018 позивач відмовився від такої вимоги, в результаті чого відповідне питання господарським судом не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Енерджі" (25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, буд. 63, кв. 8, ідентифікаційний код 40308037) на користь Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Зерно-Бунк" (вул. Незалежності, буд. 80, м. Бобринець, Бобринецький район, Кіровоградська область, 27200, ідентифікаційний код 40104615) попередню оплату товару згідно з додатками №1, № 2 від 15.03.2018 до договору купівлі-продажу №42 від 15.03.2017 на суму 390 999,60 грн, пеню в розмірі 65 880,74 грн, а також 6 853,22 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.11.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.