РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018Справа № 910/8573/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Луганської обласної клінічної лікарні (93401, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ СМЕТАНІНА, будинок 5)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПИРОГОВА, будинок 2/37) стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 141 440 грн. 00 коп.

Представники:

від Позивача: Фадєєв М.Ф. (представник за Довіреністю);

Дубовик С.А. (представник за Довіреністю);

Загідько Б.Г. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Шворак О.М. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Луганська обласна клінічна лікарня (надалі також - «Позивач») звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 141 440 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов'язань з поставки товару за Договором про закупівлю №181 від 22.11.2017 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2018 року відкрито провадження у справі № 910/8573/18, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.07.2018 року.

30.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

09.08.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

16.08.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення.

В судове засідання 06.09.2018 року з'явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, запропоновано сторонам надати докази на підтвердження здійснення попередньої оплати за Договором поставки, запропоновано сторонам надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо того, чому Акт приймання-передачі підписано 08.02.2018 року, а видаткова накладна 04.04.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 20.09.2018 року.

19.09.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

20.09.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові обґрунтування по справі.

В судове засідання 20.09.2018 року з'явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2018 року.

21.09.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові обґрунтування по справі.

В судове засідання 09.10.2018 року з'явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, запропоновано Позивачу надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження розподілу повноважень посадових осіб Позивача щодо підписання документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 31.10.2018 року.

19.10.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи по справі.

25.10.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення щодо наданих документів.

В судовому засіданні 31 жовтня 2018 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача оголосив усну заяву, що протягом 5 днів після прийняття рішення по справі подасть заяву про розподіл судових витрат. Також заперечив проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 31 жовтня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.11.2017 року між Луганською обласною клінічною лікарнею (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» (Учасник) було укладено Договір про закупівлю №181, відповідно до умов якого Учасник зобов'язався у 2017 році поставити Замовнику товар, зазначений в п.1.2 Договору, а Замовник - прийняти і оплатити товар.(а.с.10-11)

Відповідно до п.1.2 Договору Учасник поставляє замовникові 33120000-7 Системи медичної інформації та дослідне обладнання (Лот №1: пересувна лабораторія та ендоскопічна діагностика на базі шасі IVECO Dialy 70C15). Номенклатура, асортимент, кількість та ціна товару, що поставляється згідно цього договору, зазначається у специфікації, що є невід'ємною частиною договору (додаток №1 до договору).

Ціна договору становить 6960000 грн. та складається з вартості всього товару, що поставляється за договором та зазначений в специфікації. (п.3.1 Договору)

Згідно з п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Учасника після отримання Замовником поставленого товару, на підставі накладної протягом 7 робочих днів після поставки товару. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за отриманий товар здійснюються протягом 5 банківських днів після отримання Замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

У п.4.2 Договору зазначено, що Замовник має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» умов, на підставі рахунку - фактури, на строк не більше 3 місяців.

Згідно з п.5.1 Договору строк поставки: до 31.12.2017 року або у разі здійснення попередньої оплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» протягом 90 календарних днів з моменту здійснення оплати.

Місце поставки товару: вул. Півоварова, буд. 4 м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400. (п.5.3 Договору)

У п.5.4 Договору встановлено, що перевірка кожної окремої партії товару по кількості та комплектності здійснюється матеріально - відповідальними особами Замовника та підтверджується підписом на всіх екземплярах видаткових накладних у день одержання товару.

Відповідно до п.5.6 Договору Учасник зобов'язаний доставити товар за місцем призначення, провести введення товару в експлуатацію, що підтверджується підписаним Сторонами актом.

Замовник зобов'язаний приймати поставлений товар згідно з видатковими накладними. (п.6.1.2 Договору)

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків поставки товару Учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2017 року, але в будь - якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. (п.10.1 Договору)

Специфікацією до Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року Сторони узгодили найменування товару - Пересувна лабораторія та ендоскопічна діагностика на базі шасі IVECO Dialy 70C15, одиницю виміру - компл., кількість, ціну за одиницю, загальну вартість товару - 6960000 грн. 00 коп. (а.с.12)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» виставило Позивачу рахунок - фактуру №СФ-0000053 від 22.11.2017 року, а Луганська обласна клінічна лікарня в свою чергу перерахувала на рахунок Відповідача попередню оплату у розмірі 6 960 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №11 від 22.11.2017 року із зазначенням призначення платежу: «поп.оплата за пересувну лабор. та ендоскоп. діагностику, рах. СФ-0000053 від 22.11.2017р. дог. 181 від 22.11.2017.» (а.с.148-149)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що всупереч умовам Договору Відповідачем був поставлений товар 04.04.2018 року, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000002 від 04.04.2018 року. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» пеню у розмірі 654 240 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 487 200 грн. 00 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що оскільки попередня оплата була перерахована лише 22.11.2017 р., то строк поставки становив по 20.02.2018 р. Товар був поставлений 02.02.2018 р., що підтверджується актом приймання -передачі від 02.02.2018 р., факт реєстрації транспортного засобу 04.04.2018 р. в органах МВС не пов'язаний з фактичним переданням транспортного засобу та переходом права власності на нього.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Луганської обласної клінічної лікарні підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» виставило Позивачу рахунок - фактуру №СФ-0000053 від 22.11.2017 року, а Луганська обласна клінічна лікарня в свою чергу перерахувала на рахунок Відповідача попередню оплату у розмірі 6 960 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №11 від 22.11.2017 року із зазначенням призначення платежу: «поп.оплата за пересувну лабор. та ендоскоп. діагностику, рах. СФ-0000053 від 22.11.2017р. дог. 181 від 22.11.2017.» (а.с.148-149)

У п.4.2 Договору зазначено, що Замовник має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» умов, на підставі рахунку - фактури, на строк не більше 3 місяців.

Згідно з п.5.1 Договору строк поставки: до 31.12.2017 року або у разі здійснення попередньої оплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» протягом 90 календарних днів з моменту здійснення оплати.

Відповідно до пп.3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі на строк не більше трьох місяців: медичного обладнання та санітарних автотранспортних засобів для забезпечення закладів охорони здоров'я згідно з державними програмами і заходами програмного характеру.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що Луганською обласною клінічною лікарнею відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» було здійснено попередню оплату 22.11.2017 року, Суд приходить до висновку, що відповідно до п.5.1 Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року строк поставки товару становить протягом 90 календарних днів з моменту здійснення оплати, тобто по 20.02.2018 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що всупереч умовам Договору Відповідачем був поставлений товар 04.04.2018 року, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000002 від 04.04.2018 року

В той же час, в обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав, що поставка товару відбулась 02.02.2018 року, на підтвердження чого надано Акт приймання - передачі від 02.02.2018 р. (а.с.62-63)

При цьому, Суд звертає увагу, що у першій заяві по суті спору - відзиві на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» було зазначено, що у Відповідача відсутня вина у тому, що поставка відбулась саме 04.04.2018 року, а не раніше. (а.с.32-36)

В матеріалах справи наявний Акт приймання - передачі від 02.02.2018 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» передало пересувну лабораторію та ендоскопічну діагностику на базі шасі IVECO Dialy 70C15 згідно з Договором про закупівлю №181 від 22.11.2017 року, а Луганська обласна клінічна лікарня в особі заступника головного лікаря, голови комісії Загідько Б.Г. прийняла обладнання - автомобіль спеціального призначення RA - IV - ПМК - ЛD - 1 пересувний медичний кабінет лабораторної та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15. Акт містить зауваження по автомобілю спеціального призначення, а саме відсутні: свідоцтво про держ. реєстрацію, заглушка відбійна - 2 од., бампер - 1 од., встановлено акумулятор 110 А замість 140 А, не працює автономна піч обігріву салону, невірно встановлено генератор, зафіксовано пробіг авто - 2200 км. (а.с.62-63)

У п.5.4 Договору встановлено, що перевірка кожної окремої партії товару по кількості та комплектності здійснюється матеріально - відповідальними особами Замовника та підтверджується підписом на всіх екземплярах видаткових накладних у день одержання товару.

Відповідно до п.5.6 Договору Учасник зобов'язаний доставити товар за місцем призначення, провести введення товару в експлуатацію, що підтверджується підписаним Сторонами актом.

Згідно з п.6.1.2 Договору Замовник зобов'язаний приймати поставлений товар згідно з видатковими накладними.

Таким чином, Суд зазначає, що вказаний Акт приймання - передачі від 02.02.2018 року не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту прийняття товару, оскільки отримання товару підтверджується видатковою накладною, а Актом відповідно підтверджується факт доставки товару й введення його в експлуатацію.

Крім того, Суд звертає увагу, що вказаний Акт підписаний з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» й скріплений його печаткою, а також скріплений печаткою Позивача, проте не підписаний уповноваженим представником Луганської обласної клінічної лікарні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підписантом та керівником Луганської обласної клінічної лікарні є Соляник Федір Трохимович. (а.с.174-180)

Наказом Луганської обласної клінічної лікарні №44 від 02.02.2018 року вирішено створити комісію з прийняття та оприбуткування пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 у складі, зокрема, голови комісії Загідько Б.Г. - заступника головного лікаря з медичної роботи, та членів комісії; комісії прийняти по акту прийому - передачі пересувну лабораторію та ендоскопічну діагностику на базі шасі IVECO Dialy 70C15 згідно з тендерною документацією. (а.с.192)

Наказом Луганської обласної клінічної лікарні №44/1 від 02.02.2018 року вирішено призупинити виконання наказу №44 від 02.02.2018 року «Про прийняття на баланс пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 згідно з договором №181 від 22.11.2017 року»; комісії з прийняття та оприбуткування спеціалізованих автомобілів підписати акт прийому - передачі із обов'язковою вказівкою усіх виявлених зауважень. (а.с.191)

Наказом Луганської обласної клінічної лікарні №95/3 від 04.04.2018 року вирішено створити комісію з прийняття та оприбуткування пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 у складі, зокрема, голови комісії Загідько Б.Г. - заступника головного лікаря з медичної роботи, та членів комісії. (а.с.182)

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що наказом Луганської обласної клінічної лікарні №44/1 від 02.02.2018 року вирішено призупинити виконання наказу №44 від 02.02.2018 року «Про прийняття на баланс пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 згідно з договором №181 від 22.11.2017 року», яким вирішено створити комісію з прийняття та оприбуткування пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15, Суд приходить до висновку, що комісією у складі заступника головного лікаря з медичної роботи та членами комісії не було прийнято товар на підставі Акту приймання - передачі від 02.02.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Акт приймання - передачі від 02.02.2018 року не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту поставки й прийняття товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» за Договором про закупівлю №181 від 22.11.2017 року саме 02.02.2018 року.

Крім того, претензіями №01-8/144 від 08.02.2018 року, №01-5/196/1 від 27.02.2018 року Позивач вимагав Відповідача виконати зобов'язання за Договором про закупівлю №181 від 22.11.2017 року саме 02.02.2018 року в повному обсязі, а саме поставити товар, а у разі неможливості - повернути попередню оплату. (а.с.155-159)

У відповідь Відповідач листом №1401/1 від 14.03.2018 року повідомив, що робить усе можливе для найшвидшого оформлення документів щодо передачі Луганській обласній клінічній лікарні спеціальних машин та постановки їх на облік в органах МВС. (а.с.160)

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного листування між Сторонами, Суд приходить до висновку, що станом на 14.03.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» не було поставлено Позивачу товар за Договором про закупівлю №181 від 22.11.2017 року, що спростовує доводи Відповідача щодо здійснення поставки товару 02.02.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» поставило товар, а Луганська обласна клінічна лікарня в свою чергу прийняла товар - пересувну лабораторію та ендоскопічну діагностику на базі шасі IVECO Dialy 70C15 на суму в розмірі 6960000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною №РН - 0000002 від 04.04.2018 року (а.с.15), Актом прийому - передачі №1 пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 та супровідної документації від 04.04.2018 року (а.с.136-146)

Суд звертає увагу, що Акт прийому - передачі №1 пересувної лабораторії та ендоскопічної діагностики на базі шасі IVECO Dialy 70C15 та супровідної документації від 04.04.2018 року оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. Крім того, видаткова накладна №РН - 0000002 від 04.04.2018 року підписана уповноваженими представниками сторін й скріплена печаткою Відповідача.

Такими чином, Судом встановлено, що всупереч умовам Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» здійснило поставку товару на суму 6960000 грн. 00 коп. саме 04.04.2018 року, а не у строк по 20.02.2018 року, що підтверджується вищенаведеними та оціненими Судом доказами в їх сукупності. При цьому, доводи Відповідача, що факт реєстрації транспортного засобу 04.04.2018 р. в органах МВС не пов'язаний з фактичним переданням транспортного засобу та переходом права власності на нього, не приймаються Судом до уваги, оскільки не впливають на суть правовідносин сторін, які виникли на підставі Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 01.01.2018 р. по 04.04.2018 р. у розмірі 654 240 грн. 00 коп. та 7% штрафу у розмірі 521 499 грн. 94 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов»язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов»язань.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків поставки товару Учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення поставки за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Виходячи з того, що сторони умовами договору передбачили застосування у разі порушення терміну поставки продукції пені та штрафу від суми несвоєчасно поставленого товару; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов»язань, а не тільки за невиконання грошового зобов»язання, Суд вважає, що вимоги Позивача є обґрунтованими.

Крім того, Суд звертає увагу, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 01.01.2018 р. по 04.04.2018 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача та закінчення такого нарахування. Так, Суд зазначає, що граничний строк здійснення поставки Відповідачем - 20.02.2018 року. а тому саме з 21.02.2018 року розпочалась прострочка Відповідача. Також Позивачем не було враховано, що день здійснення поставки не включається в період часу, за який стягується пеня. Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов'язання з 21.02.2018 року по 03.04.2018 року у розмірі 292 320 грн. 00 коп.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.7.3 Договору про закупівлю №181 від 22.11.2017 року, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 7% штрафу у розмірі 487 200 грн. 00 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» на користь Луганської обласної клінічної лікарні підлягає стягненню пеня у розмірі 292 320 грн. 00 коп. та штраф у розмірі 487 200 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Як вбачається з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи, на суму в розмірі 58863 грн. 00 коп.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні 31.10.2018 року представником Відповідача було заявлено усне клопотання про подання доказів протягом 5 днів після прийняття рішення на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Луганської обласної клінічної лікарні - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «МЕДТОРГ» (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПИРОГОВА, будинок 2/37, Ідентифікаційний код юридичної особи 32735938) на користь Луганської обласної клінічної лікарні (93401, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ СМЕТАНІНА, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 01983789) пеню у розмірі 292 320 (двісті дев'яносто дві тисячі триста двадцять) грн. 00 коп., штраф у розмірі 487 200 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 11 692 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто дві) грн. 80 (вісімдесят) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин