ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2018 р. м. Київ Справа № 911/1325/18

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ультра Ойл", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод технічних масел "Аріан", Київська обл., м. Фастів

про захист права інтелектуальної власності

Представники:

позивача - Литвина В.В., Левковець А.Ю.;

відповідача - Мещанінов А.М.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про заборону ТОВ "Завод технічних масел "Аріан" використовувати словесне позначення "Азмол" окремо чи в комбінації з іншими словами, у тому числі власними іменами, літерами, цифрами, у назві продукції власного виробництва (що належить до класів Міжнародної класифікації товарів: 1 "Хімічні речовини для класифікації в промисловості", 4 "Мастильні матеріали, мастила консистентні, жири технічні, мастильні оливи, технічні оливи", 42 "Реалізація мастильних матеріалів") при пропонуванні її до продажу, при продажі, реалізації, у власній ділові документації чи в рекламі, в тому числі мережі інтернет.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.10.2018 року по 02.11.2018 року для вивчення доказів, доданих до позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було неправомірно використано знак для товарів та послуг «Азмол», який належить позивачу.

Представники позивача підтримали позов та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

TOB «Ультра Ойл», є власником прав інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг «Азмол» відповідно до Свідоцтва на знак для товарів та послуг № 14601 від 29.12.1999 та рішення Державної служби інтелектуальної власності України про передачу права власності на знак від 23.11.2016 реєстраційний номер 20827. Згідно зі Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 14601, зображенням знака є словесне позначення «АЗМОЛ», перелік товарів представлений класами Міжнародної класифікації товарів: 1 «хімічні речовини для класифікації в промисловості», 4 «мастильні матеріали, мастила консистентні, жири технічні, мастильні оливи, технічні оливи», 42 «реалізація мастильних матеріалів».

В обгрунтування пред'явленого позову ТОВ «Ультра Ойл» посилається на те, що згідно публікацій в пресі, зокрема, статей, що опубліковані на інтернет порталах https://bmpd.livejournal.соm, https://topwar.ru, https://golos.ua позивачу стало відомо про виробництво та реалізацію TOB ЗТМ «Aріан» оливи моторної з використанням позначення у вигляді «Олива моторна Азмол Гарант М-4042 ВТ», а також з інформації розміщеної: на інформаційному веб-сайті відповідача в розділі «Повний каталог продукції ЗТМ «Аріан»», у діловій документації (зокрема в договорах купівлі-продажу відповідної продукції, актах приймання-передачі, що підтверджують їх виконання, в сертифікатах відповідності (якості), що видавалась на відповідну продукцію з метою її продажу, в документах бухгалтерського обліку та фінансової звітності, діловій документації з контрагентами), в рекламних пропозиціях власних мастильних матеріалів на торгівельних платформах в мережі Інтернет, з протоколу, підписаного представниками Державного підприємства «Харківське конструкторське бюро по машинобудівництву ім. А. А. Морозова», Державного підприємства «Завод імені В.А.Малишева» та ТОВ «НВП АГРІНОЛ», на платформі публічних закупівель https://prozorro.gov.ua, всупереч тому, що відповідачу не надавались права на використання знаку для товарів та послуг «АЗМОЛ», що належить на праві власності позивачу, чим порушує право інтелектуальної власності останнього, як власника торгової марки «АЗМОЛ».

Крім того позивачем надано висновок судового експерта Дорошенка О.Ф. № 1218 від 25.07.2018 року, в якому зазначено, що позначення «Азмол Гарант М-4042ВТ», що міститься в документах, наданих на дослідження, та знак для товарів і послуг «АЗМОЛ» за свідоцтвом України № 14601 від 29.12.1999р. є схожими настільки, що їх можна сплутати.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що позивачем надані не належні докази, оскільки друковані статті в мережі інтернет, паперові копії електронних доказів щодо пропозиції продукцій в мережі інтернет не свідчать про те, що саме відповідач розміщував будь які оголошення про пропозиції продажу товару «Азмол Гарант М-4042 ВТ», оскільки останні могли бути створені будь-якою особою, а позивачем не надано доказів того, що вказана інформація поширена саме відповідачами.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності від 17.10.2012 року №12 роздруківки Інтернет-сторінок (web-сторінок) самі по собі не можуть бути доказом у справі. Але якщо відповідні документи видані або засвідчені закладом або спеціально уповноваженою особою в межах їх компетенції за встановленою формою і скріплені офіційною печаткою на території однієї з держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, то згідно із статтею 6 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 вони мають на території України доказову силу офіційних документів, але таких доказів позивачем не надано.

Щодо посилань позивача на сертифікат відповідності №UА1.162.0037471-16 р з терміном дії з 19.10.2016 року до 18.10.2017 року, який був анульований відповідно до рішення №4697/06 від 30.06.2017 року, то у своєму відзиві відповідач посилається на те, що позивач на момент реєстрації даного сертифікату (19.10.2016 р) не був власником торгової марки «АЗМОЛ», оскільки набув таке право тільки 23.11.2016 року, тому його права не могли бути порушені в момент видачі сертифікату.

Крім того, на думку відповідача, безпідставне є посилання позивача як на доказ використання відповідачем торгової марки «Азмол» на заявку на проведення сертифікації продукції в системі «УкрСЕПРО» №52 від 24.07.2015 року, оскільки на момент подачі даної заявки (24.07.2015 року) позивач також не був власником торгової марки «АЗМОЛ».

Відповідно до п.71 пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» №12 від 17.10.2012 року на підтвердження факту використання знака власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг"; такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідний знак для товарів і послуг, документи із зображенням знака (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо).

Поширення на території України товарів із зображенням знака може бути підтверджено касовими чеками, квитанціями, накладними, іншими документами, що містять інформацію про найменування товару й місце його придбання, а в разі, коли власником знака є нерезидент, підтвердженням ввезення товарів в Україну можуть бути митні декларації та інші митні документи.

При цьому докази, які можуть підтвердити використання знака для товарів і послуг, повинні бути, як правило, обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду.

Саме лише укладення договорів (у тому числі ліцензійних) щодо розпорядження майновими правами на знак для товарів і послуг не може вважатися використанням даного знака. Доказами використання певного позначення у відповідності з укладеним договором можуть виступати, зокрема, договори купівлі-продажу чи поставки товару, на якому розміщено знак, договори про розміщення рекламної продукції про такі товари на відповідних рекламних носіях тощо. Використання позначення може підтверджуватися й фактичними даними про використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (доказами такого використання позначення мають бути такі ж документи, як і у випадку, якби власник знака використовував його у власній діяльності).

Отже позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту використання відповідачем в господарській діяльності торгового знаку «АЗМОЛ», який зареєстрований відповідно до свідоцтва на знак для товарі та послуг №14601 від 29.12.1999 року.

Щодо посилання позивача на сертифікати відповідності №UА1.182.0010158-17 з терміном дії 06.07.2017 року до 05.07.2018 року та сертифікату відповідності за №UА1.182.0013054-17 з терміном дії 14.08.2017 року до 05.07.2018 року, то відповідачем не заперечується існування даних сертифікатів, проте вказує на те, що в зв'язку з технічною помилкою, їх було скасовано, тому дані сертифікати не мають вирішального значення для вирішення даної справи оскільки вони не використовувалися для продажу товару.

20.09.2017 року відповідачем було винесено наказ №77 по підприємству ТОВ ЗТМ «Аріан», яким прийнято рішення виключити слово «Азмол» з технічної, фінансової, бухгалтерської і рекламної документації.

Згідно заперечень відповідача на момент розгляду справи, відповідачем не виробляється і не реалізується Олива моторна «Азмол Гарант М-4042ВТ», а виробляється та реалізується олива моторна під власною назвою «Аріан Гарант М-4042 ВТ».

Суд звертає увагу на те, що позовні вимоги повинні бути доведені „поза розумним сумнівом". У цьому разі розумний сумнів не є сумнівом, що базується на чисто теоретичній можливості чи викликаний для уникнення негативних висновків. Суд повинен спиратися на всі елементи наданих йому доказів чи у разі потреби на ті, які він зможе офіційно отримати. (Справа Європейського суду з прав людини „Грецька справа", № 3321/67, 3322/67, 3323/67, 3344/67, доповідь Комісії від 5 листопада 1969 р.; рішення Європейського суду з прав людини по справі „Вільваража та інші проти Обєднаного Королівства" від 30 жовтня 1991 р. № 215, § 107; рішення Європейського суду з прав людини по справі „Науменко проти України" від 10 лютого 2004 року § 109).

На переконання господарського суду з наданих на підтвердження позовних вимог ТОВ «Ультра Ойл» доказів встановити достовірність тієї обставини, що відповідач використовував у свої господарській діяльності торгівельну марку «АЗМОЛ», про заборону використання якої подано позов, не вбачається за можливе.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову у даній справі.

В силу ч. 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 07.11.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована