ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.11.2018 Справа № 905/1651/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 486 033 грн.99 коп.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Донецької області звернулося Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПрАТ «ММК ім. Ілліча») з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 486033,99 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив терміни доставки вантажу на адресу ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Суд ухвалою від 10.09.2018 відкрив провадження у справі № 905/1651/18.

У відзиві від 04.10.2018 відповідач проти позову заперечував. Проте, у заяві від 25.09.2018р. факт прострочення термінів доставки визнав, водночас просив суд зменшити розміру штрафу до 5% від суми позову посилаючись на наступне.

Безпосередньо позивача (як вантажоодержувача) обслуговує регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», яка знаходиться за адресою: 84404 Донецька обл. м. Лиман вул. Привокзальна, 22.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення ОСОБА_2 національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей. Відповідно до ст. 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014. Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України Президентом України наразі не видавався.

Згідно з частиною 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, на думку відповідача, Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Статуту залізниць України.

Крім того, Закон № 1669-VІІ прийнято у часі пізніше ніж Статут залізниць України.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» у період з 14.04.2014 до її закінчення. Остаточний перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, буде затверджено у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції (абз. 3 п. 5 ст. 11 Закону № 1669-VІІ). Кабінетом Міністрів України 02.12.2015 прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та № 1053-р від 30.10.2014, до зазначених населених пунктів належать м. Лиман, м. Маріуполь та інші.

Тобто, практично вся залізнична мережа регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходиться в зоні проведення АТО.

Проведення АТО значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії «Донецька залізниця» та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення АТО.

Так, до початку АТО переважна більшість вантажів прямувала до м. Маріуполь зі ст. Авдіївка та ст. Ясинувата через ст. Донецьк до станцій міста Маріуполя. Зазначена ділянка мала дві залізничні колії та була електрифікованою. Наразі ст. Ясинувата та ст. Донецьк знаходяться на непідконтрольній українській владі території і рух потягів у бік Маріуполя припинено з осені 2014 року, а ст. Авдіївка знаходиться на підконтрольній українській владі території, але фактично є тупиковою так як з літа 2014 року припинено сполучення зі ст. Донецьк та ст. Ясинувата.

В зв'язку з цим єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря. Зазначена ділянка має одну не електрифіковану колію, яка до початку проведення АТО була допоміжною та резервною ланкою транспортного сполучення з м. Маріуполь. Враховуючи, що в м. Маріуполь крім позивача знаходяться чимало великих підприємств (ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», ДП «Маріупольський торгівельний морський порт», ПрАТ «Азовмаш» та інші) обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря.

З моменту набрання чинності Тимчасовим порядком здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей було ускладнено перевезення вантажів з непідконтрольної українській владі території на адресу позивача. Так, для здійснення перевезення було встановлено необхідність отримання дозволу на перевезення, перевірку вантажів підрозділами ДФСУ та інших правоохоронних органів, та визначено окремі пункти перетину лінії зіткнення (КПВВ на залізниці). Наслідком цього стали затримки вантажів на КПВВ та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в об'їзд.

Таким чином, порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин.

Крім того, проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». За підсумками роботи за 2017 рік філія отримала збиток у сумі 955118,0 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати за 2017 рік. За перше півріччя 2018 року філія отримала збиток 396951,0 тис.грн.

Також відповідач зазначив, що позивач не вказує на те, що йому були завдані збитки у зв'язку з порушенням термінів доставки вантажу залізницею.

Заявою від 19.10.2018 відповідач проти зменшення суми штрафу заперечував, посилаючись на відсутність в залізничних накладних відміток про причини затримки вантажу, недоведеність відповідачем скрутного фінансового стану та систематичність порушень строків доставки вантажів залізницею вже протягом кількох років.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.10.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/1651/18 та призначено розгляд справи по суті на 07.11.2018р.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Преставник відповідача проти задоволення заперечував, клопотання про зменшення суми штрафу підтримав

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Протягом листопада 2017 року ПАТ "Укрзалізниця" в особі своєї Регіональної філії «Донецька залізниця» (далі Відповідач), здійснила на адресу ПрАТ "ММК ОСОБА_3" (далі Позивач) доставку вантажів (сировини для металургійного виробництва) по наступним залізничним накладним: №№ 34128439, 34184846, 34187971, 34204594, 34250332, 34376822, 34412387, 34438069, 34438333, 34510297, 34529958, 34529982, 37362704, 40035370, 40166878, осн.40221194 дос.47502653, 40232886, 40232910, осн.40321788 дос.40346173, 40348450, 40348476, 40385205, 40385213, 40385221, 40385239, 40385247, 40385254, 40385262, 40385270, осн.40798746 дос.40806234, осн.40798746 дос.40806242, 40798753, 40798779, 40852659, 40852675, 40874885, 42949446, 42949453, 44309730, 44309755, 44316255, 44316875, 44466761, 44475259, 45005980, осн.45005980 дос.49387822, осн.45020518 дос.45021185, осн.45020534 дос.45021193, 4503089, 45030913, осн.45047289 дос.45017274, осн.45047321 дос.45017282, осн.45050101, дос.45050812,осн.45064144, дос.45111200, осн.45088457,дос.45242955, дос.45152618, осн.45117009, дос.47790936, осн.45118775, дос.45120599, осн.45118775. дос.45120607, осн.45120995, дос.45121258, осн.45120995, дос.45151768, осн.45159977, дос.45283967, 45170784, 45170792, 45180205, 45180213, осн.45191491 дос.45285202, 45210671, 45210705, 45210713, 45210747, 45216405, 45216421, 45216447, 45320322, 45320801, 45320892, 45321247, осн.47202023 дос.47238654, осн.47207667 дос.47207758, осн.47261714 дос.47292677, 47280508, осн.47306022 дос.47255039, 47306022, осн.47328257 дос.47369418, 47335260, 47354147, осн.47361100 дос.47447586, 47367636, осн.47367636 дос.47378286, 47367644, 47378856, 47397773, 47422605, осн.47422878 дос.47423090, осн.47422878 дос.47423124, осн.47430376 дос.47437256, 47432240, осн.47434055 дос.47436878, 47438882, 47453246, осн.47456660 дос.47458625, 47494901, осн.47497060 дос.47569280, 47519079, 47538517, осн.47558721 дос.47564950, осн.47558721 дос.47564943, осн.47572912 дос.47571534, 47594072, 47594098, осн.47599246 дос.47378344, осн.47606207 дос.47608856, осн.47632708 дос.47678339 дос.47680194, осн.47632708 дос.47633557, осн.47635511 дос.47642632, 47683719, 47686779, 47686795, 47686803, 47686811, 47686829, 47697032, осн.47778840 дос.47790555, осн.47784079 дос.47571542, осн.47784087 дос.47790589, 47829619, 47835749, 47835756, 47835764, 47835772, 47835780, 47835798, осн.47863683 дос.47863840, осн.47869722 дос.47871694, осн.47886486 дос.47886536, осн.47886486 дос.47886569, 47933189, 47944251, осн.47981337 дос.47790670, осн.47981352 дос.47790688, осн.47981428 дос.47992128, 48977201, 48977227, 49120199, 49229677, осн.49360134 дос.45234465. Одержувач вантажу - ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

За всіма зазначеними накладними Відповідачем було допущено прострочення термінів доставки вантажів.

Згідно з відбитком календарного штемпеля на накладних, відповідач доставив вантаж позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Суд звертає увагу, що вищезазначені залізничні накладні не містять відмітки про причини затримки вантажу, яка б давала залізниці право на збільшення терміну доставки.

Неналежне виконання ПАТ «Укрзалізниця» зобовязань з перевезення вантажів стало підставою для звернення ПрАТ «ММК ім. Ілліча» до господарського суду з позовом про стягнення штрафу з відповідача.

Спірні правовідносини, що виникли між ПрАТ «ММК ім. Ілліча» та ПАТ «Укрзалізниця» регулюються нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Статуту залізниць України, Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Так, відповідно до ст. 307, 313 Господарського кодексу України, положення яких кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності з пунктом 2 статті 908 ЦК України, пунктом 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами, транспортними уставами та іншими нормативно-правовими актами і правилами.

Згідно з ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць України) Статут залізниць України визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 41 Статуту залізниць України встановлено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.4 наведених Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1 збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

За змістом статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Пунктом 8 Правил видачі вантажів встановлено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

З огляду на вищевикладені обставини суд дійшов висновку, ПрАТ "ММК ОСОБА_3" належними доказами довів, що Українська залізниця допустив несвоєчасну доставку вантажів на адресу позивача, внаслідок чого відповідачу був нарахований штраф.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає його арифметично та методологічно вірним, отже вимоги ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення з Українська залізниця штрафу у розмірі 486033,99 грн. підлягають задоволенню, як правомірні та обґрунтовані.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу до 5 % від суми позову.

Як на підставу своєї заяви, відповідач посилається на проведення бойових дій на території Донецької області, що ускладнило транспортне сполучення у межах Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів. Водночас, як зазначає відповідач, з моменту набрання чинності Тимчасовим порядком здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей було ускладнено перевезення вантажів з непідконтрольної українській владі території на адресу позивача, що зумовило затримку вантажів на контрольних пунктах в'їзду/виїзду та спрямування вантажопотоків не за найкоротшою тарифною відстанню, а в обїзд.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Лиман, де проводить свою господарську діяльність Регіональна філія Донецька залізниця, м. Лиман.

При цьому, події на території Донецької області, якими є активна фаза антитерористичної операції у Донецькій області, проведення бойових дій у регіоні, а також інші численні порушення у звязку з цими обставинами, загальновідомі та додаткового підтвердження не вимагають.

Майже вся залізнична мережа регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії "Донецька залізниця" та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів.

Крім того, за твердженнями відповідача, проведення антитерористичної операції на території Донецької області суттєво вплинуло на фінансове становище відповідача.

Обґрунтовуючи скрутний фінансовий стан відповідача, Товариство «Українська залізниця» надало звіти філії "Донецька залізниця" про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік у якому відображений збиток у сумі 955118 тис. грн. (код рядка 2295), та за перше півріччя 2018 року філія отримала збиток у сумі 396951 тис. грн.

Позивач проти задоволення клопотання про зменшення суми штрафу заперечував з огляду на наступне.

Позивач пояснив, що порушення зобовязань, а саме не своєчасна доставка вантажів, відповідачем допускаються систематично протягом кількох років (про цей факт свідчить велика кількість аналогічних справ як у господарському суді міста Києва, так і у господарському суді Донецької області).

Добровільно усунути причини виникнення порушень, відповідач протягом певного часу так і не спромігся, не дивлячись на значну фінансову допомогу з боку розташованих у м. Маріуполь підприємств, які в свою чергу заохочені у своєчасній доставці вантажів.

Як вже було зазначено раніше, у своєму клопотанні відповідач, в обґрунтування зменшення суми штрафу, зазначає про обмежену пропускну здатність, знаходження позивача у зоні АТО та незадовільний фінансовий стан Регіональної філії.

Позивач не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки не дивлячись на те, що розташований у зоні проведення операції об'єднаних сил, ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", як і багато інших підприємств, мобілізувло всі можливі резерви задля нормального функціонування свого підприємства, забезпечення робітників заробітною платою, а державу - податковими відрахуваннями до бюджету. Але несвоєчасні поставки сировини з боку відповідача негативним чином впливають на можливість позивача своєчасно виконувати зобовязання перед контрагентами по великій кількості укладених контрактів, які в свою чергу через порушення позивачем зобовязань з поставки металопродукції, нараховутоть передбаченні контрактами штрафні санкції.

Згідно до звіту ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про фінансові результати за 1 квартал 2018 року, чистий фінансовий результат діяльності підприємства за вказаний період склав збиток у розмірі 275956 тис, гривень. У звязку з цим, підприємство знаходилося та продовжує знаходитись у скрутному фінансовому становищі, що находиться в прямому причинному зв'язку з діями Відповідача. Через події що сталися у Донбасі позивач зазнає труднощів та значних збитків через блокування постачання сировини з підприємств, розташованих на неконтрольованій українською владою територіях України. Позивач неодноразово спрямовував значні кошти та матеріали на відновлення зруйнованої залізничної інфраструктури за для нормального функціонування залізничного постачання, що є загальновідомою інформацією (було відновлено декілька підірваних залізничних мостів).

Але не дивлячись на значні фінансові вливання з боку позивача та інших підприємств міста Маріуполь, задля безперебійного залізничного постачання сировини, відповідач продовжує ігнорувати узгодженні графіки таких поставок та не вживає належних заходів, спрямованих на недопущення подібних порушень у подальшому.

Позивач вказав, що ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» неодноразово звертався до відповідача та Міністерства інфраструктури з ініціативами розпочати реалізацію стратегічних проектів по збільшенню вантажних перевезень у напрямок Маріуполя до 22 вантажних потягів, однак такі ініціативи було проігноровано.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Обґрунтовуючи заяву про зменшення штрафу ПАТ «Українська залізниця» надало звіти про фінансові результати за 2017 та перше півріччя 2018 року Регіональної філії «Донецька залізниця». Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчать про майновий стан саме відповідача по справі - ПАТ «Українська залізниця», що виключає можливість прийняття судом рішення керуючись нормами ч.1 ст.233 Господарського кодексу України та ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України

В той же час, згідно до звіту ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про фінансові результати за 1 квартал 2018 року, чистий фінансовий результат діяльності підприємства за вказаний період склав збиток у розмірі 275956 тис. гривень, що підтверджує скрутний фінансовий стан позивача.

На підставі вищенаведеного, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про скрутний фінансовий стан відповідача, беручи до уваги систематичність порушень ПАТ «Українська залізниця» (як монополістом у сфері залізничних перевезень) термінів доставки вантажу на адресу позивача, невжиття заходів спрямованих на належне виконання зобов'язання, не усунення відповідачем у добровільному порядку порушення та його наслідків, з урахуванням матеріальних інтересів позивача, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 486033 грн.99 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладаються на ПАТ «Українська залізниця».

Керуючись статтями 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 486 033 грн. 99 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, код ЭДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, код ЭДРПОУ 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 486033 грн. 99 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 7 290 грн. 50 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 07 листопада 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов