ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року           справа № 925/972/18                    м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Старт"

про стягнення 40061 грн. 81 коп.,

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Старт" (далі також – відповідач) про стягнення 40061 грн. 81 коп. заборгованості за договором поставки від 25.07.2017 №229, у тому числі: 24885 грн. основного боргу, 7140 грн. 30 коп. пені, 1368 грн. 69 коп. інфляційних нарахувань та 6667 грн. 82 коп. 30 % річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним між сторонами договором поставки від 25.07.2017 №229 щодо оплати переданого йому позивачем у власність товару.

Ухвалою від 21.09.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" до розгляду, відкрив провадження у цій справі і за правилами загального позовного провадження призначив у ній підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 16.10.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Ухвалою від 16.10.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 09 год. 30 хв. 13.11.2018 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Сторони були належним чином повідомлені господарським судом про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 16.10.2018 на 09 год. 30 хв. 13.11.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштових відправлень з вказаною ухвалою відповідно позивачу 23.10.2018 і відповідачу 19.10.2018.

Проте сторони чи їх представники у вказане судове засідання не явилися і не повідомили суд про причини неявки, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2017 року позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки №229 (далі – договір №229), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов’язався передати у власність покупця товар, згідно з накладними та відповідно до заявок (замовлень) покупця, а останній зобов’язався прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору №229 предметом договору є товар (партія товару), вказаний у накладних. Під "партією товару" сторони розуміють товар, зазначений в окремій видатковій накладній.

У п. 1.3 договору №229 його сторони передбачили, що асортимент, кількість та ціна товару погоджуються сторонами і вказуються у видаткових накладних, які є невід’ємною частиною договору.

Пунктом 1.4 договору №229 встановлено, що ціну договору складає сума цін за усіма накладними, відповідно до яких здійснюється постачання товару протягом дії даного договору.

У п. 2.2. договору №229 його сторони встановили такий строк поставки: протягом 10 календарних днів з моменту погодження сторонами замовлення.

Згідно п. 4.2 договору №229 за кожну окрему партію товару покупець зобов’язаний здійснити оплату протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту виконання обов’язку постачальника передати товар.

Пунктом 6.2.1 договору №229 передбачено, що за не оплату та/або несвоєчасну оплату за даним договором покупець сплачує штрафну неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення (за час користування чужими коштами).

Відповідно до п. 6.2.2. договору №229 за не оплату та/або несвоєчасну оплату за даним договором, покупець сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30 % річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Пунктом 6.7.2 договору №229 встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через три роки від дня, коли зобов’язання мало бути виконане.

На виконання договору №229 позивач за видатковими накладними від 28.07.2017 №ЦБ1053 на суму 24885,00 грн., від 04.09.2017 №ЦБ1279 на суму 24885,00 грн., від 05.10.2017 №ЦБ1480 на суму 24885,00 грн. та експрес-накладними від 31.07.2017 №3326, від 05.09.2017 №6764 і від 06.10.2017 №8776 передав відповідачу у власність товар на загальну суму 74655 грн. 00 коп.

Відповідач на виконання своїх зобов’язань за договором №229 оплатив поставлений за вказаними вище видатковими накладними товар лише частково у сумі 49770 грн. 00 коп., що підтверджується копіями виписок по рахунку позивача за 26.07.2017 та за 25.09.2017.

Отож сума боргу відповідача перед позивачем за поставлений на виконання договору №229 товар становить 24885 грн. 00 коп. (74655 грн. 00 коп. - 49770 грн. 00коп.).

За порушення встановлених договором №229 строків оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу до сплати на суму боргу 24885 грн. 00 коп. передбачену п. 6.2.1. договору №229 пеню у сумі 7140 грн. 30 коп. за період прострочення з 21.10.2017 по 11.09.2018, а також передбачені п. 6.2.2. договору №229 та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 1368 грн. 69 коп. за період прострочення з листопада 2017 року по липень 2018 року коп. і 30% річних у сумі 6667 грн. 82 коп. за період прострочення з 21.10.2017 по 11.09.2018.

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення відповідач борг перед позивачем у сумі 24885 грн. 00 коп., пеню у сумі 7140 грн. 30 коп., інфляційні нарахування у сумі 1368 грн. 69 коп. і 30% річних у сумі 6667 грн. 82 коп. не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов’язковим для виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб’єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобов’язання за договором №229 щодо оплати прийнятого ним у власність від позивача товару на суму 24885 грн. 00 коп., чим порушив право позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором №229 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 24885 грн. 00 коп. основного боргу, а також передбаченої п. 6.2.1 договору №229 пені та передбачених п. 6.2.2 договору №229 і ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 30% річних.

Стягувана сума основного боргу у розмірі 24885 грн. 00 коп. відповідає його фактичній сумі.

Стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та 30% річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №229, фактичними обставинами його виконання сторонами та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

При поданні позову позивач за платіжним дорученням від 12.09.2018 №103 сплатив до державного бюджету 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем за подання позову судовий збір у сумі 1762 грн. 00 коп. підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Старт" (вул. Жовтнева, 52, с. Леськи, Черкаський район, Черкаська область, 19640, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" (вул. Горєлова, 1, смт. Локачі, Локачинський район, Волинська область, 45500, ) – 24885 грн. 00 коп. основного боргу, 7140 грн. 30 коп. пені, 1368 грн. 69 коп. інфляційних нарахувань, 6667 грн. 82 коп. тридцять процентів річних та 1762 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.11.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко