ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р. Справа№ 910/5963/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Вінницька Т.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інжинірингова компанія «Прима Терм»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 24.07.2018

у справі № 910/5963/18 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-

інжинірингова компанія «Прима Терм»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові продукти»

про стягнення 114 366, 69 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інжинірингова компанія «Прима Терм» (далі - ТОВ «БІК «Прима Терм», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові продукти» (далі - ТОВ «Нові продукти», відповідача) про стягнення 114 366,69 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором підряду №517-17 від 12.06.2017 (далі Договору) щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в заявленому до стягнення розмірі.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що за умовами згаданого Договору (п. п. 2.2, 14.2) та фактичних договірних відносин між сторонами, будь-які зміни договірної вартості обладнання та робіт здійснюються виключно шляхом підписання відповідної додаткової угоди, яка набирає чинності з моменту її підписання повноважними представниками позивача та відповідача. Оскільки між сторонами не було підписано жодної додаткової угоди, якою було б зафіксовано перерахунок сум платежів по оплаті вартості поставленого товару згідно п. 2.2 Договору, відповідач наполягає на відсутності підстав для стягнення з нього заборгованості в розмірі 114 366, 69 грн. Крім цього, відповідач наголошує на безпідставне коригування позивачем сум платежу станом на 25.01.2018, адже умовами Договору не передбачено прав позивача здійснювати коригування платежу на дату іншу, ніж ту, в яку мав бути здійснений відповідний платіж тощо.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/5963/18 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Нові продукти» на користь ТОВ «БІК «Прима Терм» заборгованість в розмірі 716, 25 грн. та судовий збір в розмірі 11, 10 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову повністю, а також поновити строк на подання апеляційної скарги. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, за невірного застосування приписів матеріального права та порушення вимог процесуального права. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції залишено без об'єктивного розгляду, дослідження та оцінки ті обставини, що виконання позивачем та відповідачем умов Договору було дещо відмінним від погоджених ними в тексті Договору умов. На переконання апелянта, оплата відповідачем рахунків-фактур №СФ-0000108 від 04.08.2017, № СФ-0000198 від 14.11.2017 зі скоригованим розміром авансового платежу 10% загальної вартості обладнання та 80% загальної вартості обладнання дають підстави вважати погодженими відповідачем перерахунки платежів без підписання додаткової угоди. Розмір решти 10% вартості обладнання позивачем як і в попередні рази в рахунку-фактури №СФ-0000015 від 23.01.2018 було скориговано за формулою, закріпленою п. 2.5 Договору, такий склав 1 001 990, 65 грн., а не 827 466, 57 (п. 2.4 Договору). Оскільки станом на 23.01.2018 обов'язок відповідача щодо сплати решти 10% виконаний не був, щоденна зміна курсу гривні до євро зумовлювала здійснення позивачем перерахунку за кожний календарний день, відповідно сплата відповідачем 24.01.2018 грошових коштів в розмірі 897 155, 97 не погасила в повному обсязі заборгованість відповідача перед позивачем з оплати решти 10% вартості обладнання. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції не надано жодної правої оцінки оплаті відповідачем 10% авансу, 80% вартості обладнання та решти 10% його вартості, що є нічим іншим як акцептом коригування, викладеним у письмових документах - рахунках, а також підтвердженням згоди відповідача на здійснення позивачем перерахунку належних до сплати сум, що в свою чергу не потребувало підписання жодних інших додаткових угод до Договору.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив (аналогічний за своїм змістом відзиву на позовну заяву), в якому стверджував про безпідставність на необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Враховуючи ціну позову у даній справі (114 366, 96 грн.), яка становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відсутність клопотань учасників справи про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), апеляційний суд дійшов висновку, що дана апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 12.06.2017 між ТОВ «БІК «Прима Терм» (позивач, виконавець за договором) та ТОВ «Нові продукти» (відповідач, замовник за договором) укладено Договір підряду №517-17 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого виконавець бере на себе зобов'язання виконати необхідний комплекс робіт по влаштуванню на підприємстві замовника парогенераторної загальною продуктивністю 8 т/год пари за адресою: вул. Перемоги, 10, м. Жашків, Черкаська область (далі - об'єкт), а замовник зобов'язався прийняти та оплати виконану роботу.

Згідно п. 1.2. Договору в перелік робіт, які зобов'язується виконати замовник входять: комплектація, поставка обладнання та пусконалагоджувальні роботи обладнання, згідно додатку № 1 «Протокол погодження договірної ціни», який є невід'ємною частиною договору.

Перелік та вартість робіт/обладнання, що зобов'язується виконати/поставити виконавець за даним договором, вказаний у додатку № 1 «Протокол погодження договірної ціни» (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 1.5. Договору вартість монтажу обладнання, трубопроводів ТМ, автоматики та КВП визначається окремо після, виконання робочого проекту і оформлюється додатковими угодами до цього договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що загальна вартість робіт та обладнання, що виконуються та постачається за цим договором наведена в додатку № 1 та становить: 8 438 320,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 406 386,70 грн.

За змістом п. 2.2. Договору вартість обладнання складає 8 274 665, 70 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 379 110, 95 грн. Враховуючи іноземне походження та/або складову вартості обладнання сума оплати вартості обладнання підлягає зміні у випадку коливання курсу гривні в бік збільшення, або зменшення по відношенню до євро на міжбанківському ринку на дату платежу у разі якщо така зміна буде складати більше 3% курсу гривні за один євро на дату укладення цього договору. Перерахунок здійснюється відповідно до формули, наведеної у п. 2.5 даного договору. Кожний з перерахунків сум окремих платежів погоджується сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Під курсом гривні по відношенню до євро на міжбанківському ринку на дату платежу сторонами погодилися розуміти курс продажу євро на міжбанківському ринку станом на кінець робочого дня (16:00) +1,5%, що передує даті здійснення платежу, вказаний на сайті http://finance.ua/ua. У випадку технічних проблем із сайтом http://finance.ua/ua сторони погодилися, як резервне джерело інформації, використовувати сайт http://minfin.com.ua/currency/mb/eur/.

Згідно п. 2.3. Договору вартість обладнання розрахована за курсом на міжбанківському ринку курсу продажу євро на міжбанківському ринку станом на кінець попереднього робочого дня +1,5% на дату підписання договору.

Пунктом 2.4. Договору сторони погодили, що для закупівлі обладнання (вартість обладнання) замовник сплачує виконавцю:

- авансовий платіж в розмірі 10% загальної вартості обладнання в сумі складає 827 466,57 грн, в тому числі ПДВ 20% - 137 911,10 грн, які замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунку від виконавця;

- 80% загальної вартості обладнання в сумі 6 619 732,56 грн, в тому числі ПДВ 20% - 1 103 288, 76 грн., які замовник перераховує на рахунок виконавця, протягом 5 банківських днів з дати отримання письмового повідомлення про дату готовності обладнання до відвантаження з заводу виробника, надісланого виконавцем;

- решту суми у розмірі 10% загальної вартості обладнання, що складає 827 466,57 грн, в тому числі ПДВ 20% - 137 911,10 грн, які замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання обладнання.

Відповідно до п. 2.5. Договору у разі зміни курсу гривні за один євро, відповідно до п. 2.2 даного договору, замовник зобов'язаний сплатити виконавцю в гривні суму, розраховану за формулою:

Скоригована сума платежу 1=СП1х(К1/К0), де:

СП1 - сума платежу, згідно з п. 2.4 договору; К1 - курс гривні за один міжбанківському ринку на дату платежу + 1,5%; К0 - курс продажу за гривні одного євро на міжбанківському ринку попереднього робочого дня перед датою укладення цього договору +1,5%, але не меншу ніж сума вказана в п. 2.4 договору.

Фактична договірна ціна робіт згідно п. 2.6. Договору визначається на підставі актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3.

Всі платежі за цим договором, окрім авансового перераховуються замовником протягом 5 банківських днів після отримання від виконавця актів виконаних проміжних робіт або актів прийому-передачі обладнання, підписаних обома сторонами, та реєстрації податкових накладних за попередній період (п.2.7. Договору).

Відповідно до п. 2.8. Договору датою платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Договір згідно п. 4.1. вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Загальний термін виконання робіт за договором визначається за додатком № 2 «Графік виконання робіт» при дотриманні умов фінансування (п. 4.2. Договору).

Цивільні права та обов'язки на підставі ч. 1 ст. 11 ЦК України виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором підряду (ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин (ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України) повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактура №СФ-0000108 від 04.08.2017 на суму 868 327,00 грн (авансовий платіж за котельне обладнання згідно Договору №517-17 від 12/06/2017 року за формулою 1=СП1х(К1хК2) 868 527,00 = (31,13/29,6583)).

Тобто, розмір авансового платежу, визначений позивачем у рахунку-фактурі № СФ-0000108 від 04.08.2017, було скориговано за формулою, закріпленою у п. 2.5 Договору та він складав не 827 466, 57 грн (п. 2.4 договору № 517-17 від 12.06.2017), а 868 527, 00 грн.

Вищезазначений рахунок оплачений відповідачем повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №D400721 від 09.08.2017 на суму 868 527,00 грн.

14.11.2017 позивачем було виставлено відповідачу рахунок №СФ-0000198 від 14.11.2017 на суму 7 009 349,81 грн (авансовий платіж 80% за формулою 1=СП1х(К1хК2) за котельне обладнання згідно Договору №517-17 від 12/06/2017 року 7 009 349,81 = 6 619 732*(31,403897/29,6583)).

Розмір 80 % загальної вартості обладнання, визначений позивачем в цьому рахунку-фактури, також було скориговано за формулою, закріпленою у п. 2.5. Договору та він складав не 6 619 732,56 грн (п. 2.4 договору), а 7 009 349, 81 грн.

Згаданий рахунок відповідачем оплачено згідно платіжних доручень №731 від 17.11.2017 на суму 7 063 766,64 грн та №74 від 17.11.2017 на суму 1 830,24 грн, всього на загальну суму 7 965 596,88 грн.

При цьому, слід зазначити, що станом на 17.11.2017 року 80% загальної вартості обладнання з урахуванням положень п. 2.5. Договору, якими передбачено, що суми оплат вартості обладнання підлягають коригуванню, враховуючи зміни курсу гривні до євро станом на 16.11.2017 року, складала 7 065 601,68 грн.

Як встановлено матеріалами справи, після здійснення вищезгаданих оплат, на виконання умов спірного Договору позивачем поставлено відповідачем товар (обладнання) на загальну суму 8 831 996,10 грн, що підтверджується актами передачі обладнання №1 від 11.12.2017 на суму 7 892 482,99 грн, №2 від 11.12.2017 на суму 834 766,02 грн та №3 від 27.12.2017 на суму 104 747,09 грн, які підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 2.4. Договору решту суми в розмірі 10% загальної вартості обладнання, що складає 827 466,57 грн, в тому числі ПДВ 20% - 137 911,10 грн, замовник перераховує на рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати отримання обладнання.

Тобто, оскільки обладнання за Договором належним чином і в повному обсязі було поставлено позивачем та прийнято відповідачем 27.12.2018, свій обов'язок щодо сплати решти суми за отримане обладнання в розмірі 10% загальної вартості обладнання останній повинен був виконати з 28.12.2017 по 04.01.2018.

З наявного в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за 2017 рік станом на 31.12.2017 (а. с. 34), який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, вбачається, що позивачем поставлено обладнання на загальну суму 8 831 966,10 грн, а відповідачем сплачено 7 934 123,88 грн., сума боргу на користь ТОВ «БІК «Прима Терм» згідно Договору №517-17 від 12.06.2017 становить 897 872,22 грн.

Разом з цим, 22.01.2018 позивач направив відповідачу лист №10-01/19 від 19.01.2018, в якому повідомив про повне виконання ним своїх зобов'язань за Договором №517-17 від 12/06/2017 та про невиконання ТОВ «Нові продукти» своїх зобов'язань щодо остаточної оплати за поставлене обладнання у зв'язку з чим просив терміново розглянути питання про погашення боргу за поставлене обладнання на умовах викладених п. п. 2.4, 2.5. Договору, який станом на 19.01.2018 складав 1 000 073,49 грн.

Рахунок-фактури №СФ-0000015 від 23.01.2018 на суму 1 001 990,65 грн (оплата за обрання за формулою 1=СП1х(К1хК2): 827 466,57 * 25,953644/29,6583) позивачем було направлено відповідачу електронною поштою.

За матеріалами справи встановлено, що 24.01.2018 відповідачем відповідно до платіжного доручення №D523812 було сплачено на користь позивача 897 155,97 грн з призначенням платежу «доплата за парові котли зг. дог. 517-17 зг. рах. № СФ-0000015 від 23.01.18».

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що з урахуванням п. 2.5. Договору, яким передбачено, що суми оплат вартості обладнання підлягають коригуванню, враховуючи зміни курсу гривні до євро, станом на 24.01.2018 скоригований розмір платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем, складав 1 003 262,15 грн. Сума недоплати скоригованого розміру платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем станом на 24.01.2018, складала 106 106,18 грн. Оскільки відповідачем так і не виконано в повному обсязі своїх зобов'язань зі сплаті 10% загальної вартості обладнання, як це передбачено п. 2.4., 2.5. Договору, позивачем заявлено до стягнення 114 366,69 грн заборгованості, з урахуванням того, що станом на 25.01.2018 розмір платежу 10% загальної вартості обладнання, який підлягав сплаті відповідачем становив 1 011 522, 66 грн, а відповідачем 24.01.2018 було сплачено лише 897 155, 97 грн.

Так, за матеріалами справи дійсно встановлено, що авансовий платіж в розмірі 10% загальної вартості обладнання та 80% загальної вартості обладнання відповідачем було сплачено з урахуванням п. 2.5. Договору яким передбачено, що суми оплат вартості обладнання підлягають коригуванню, враховуючи зміни курсу гривні до євро, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази укладання між сторонами додаткової угоди щодо кожного з перерахунків сум окремих платежів, як це передбачено п. 2.2. договору, зокрема щодо решти суми в розмірі 10% загальної вартості обладнання. Відповідно доводи позивача (апелянта) в цій частині як безпідставні та необґрунтовані не заслуговують на увагу, адже оплата відповідачем рахунків-фактур №СФ-0000108 від 04.08.2017 та № СФ-0000198 від 14.11.2017 зі скоригованим розміром авансового платежу 10% загальної вартості обладнання та 80% загальної вартості обладнання не дають підстав вважати погодженими ним перерахунку всіх трьох платежів, зокрема, останнього щодо решти суми в розмірі 10% загальної вартості обладнання.

Посилання апелянта на виконання сторонами умов Договору в дещо відмінний спосіб від погоджених ними в цьому ж договорі умов, також не приймається судом до уваги, оскільки оплата відповідачем попередніх платежів у скоригованих розмірах без підписання додаткових угод не свідчить про погодження ним коригування розміру решти 10% загальної вартості обладнання, адже за умовами п. 2.2. Договору кожний з перерахунків повинен погоджуватись сторонами шляхом підписання додаткової угоди, що в даному випадку здійснено не було.

З огляду на викладене та враховуючи, що загальна вартість поставленого обладнання становить 8 831 996,40 грн, а відповідачем сплачено вартість обладнання в загальному в розмірі 8 831 279,85 грн (868 527,00 грн + 7 063 766,64 грн + 1 830,24 грн + 897 155,97 грн), вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором підряду №517-17 від 12.06.2017 підлягають задоволенню частково в розмірі 716,25 грн, відповідно в іншій частині щодо стягнення 113 650,44 грн слід відмовити.

Доводи апелянта з приводу неповного з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 271, 273, 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інжинірингова компанія «Прима Терм» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі № 910/5963/18 - без змін.

Матеріали справи № 910/5963/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.11.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко