ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. Справа№ 910/6591/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В

Чорногуза М.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 05.11.2018

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018

у справі №910/6591/18 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом заступника прокурора міста Києва

до Київської міської ради,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія»,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд»,

про визнання незаконним та скасування рішення

Розглянувши справу в порядку ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

1.1. У травні 2018 року заступник прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 20.12.2017 № 1000/4007.

1.2. Позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради обґрунтовані тим, що останнім було передано в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія» (далі - ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія») спірну земельну ділянку поза конкурсом, з підстав набуття таким товариством прав власності на розташоване на ній майно. Водночас, заступник прокурора міста Києва зазначив, що при ухвалені оскаржуваного рішення не враховано співмірність площі набутого майна з площею переданої в користування землі, що суперечить приписам ст. ст. 120, 124, 134, 135 Земельного кодексу України.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 (повний текст складено 06.09.2018) в задоволенні позову заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 20.12.2017 № 1000/4007 відмовлено повністю.

2.2. Рішення обґрунтовано тим, що з моменту набуття у власність нерухомого майна, статус якого встановлено як цілісний майновий комплекс, згідно договору купівлі-продажу у ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» виникло переважне право на набуття в оренду спірної земельної ділянки на умовах, визначених договором оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» (далі - ТОВ «Капітал-Профбуд»).

2.3. Крім того, суд першої інстанції вказав, що після того як від ТОВ «Капітал-Профбуд» до ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» перейшло право власності на об'єкти нерухомості, розташовані на спірній земельній ділянці, та враховуючи неможливість здійснити переміщення цих об'єктів без їх знецінення та зміни їх призначення, що було встановлено висновком експерта №35/41-18 від 22.08.2018, у третьої особи 1 виникло переважне право на отримання вказаної земельної ділянки у користування без проведення торгів.

2.4. Стосовно заявленого заступником прокурора міста Києва позову, Господарський суд міста Києва виходив з того, що у заступника прокурора міста Києва, в даній справі, були наявні правові підстави для самостійного подання позову в якості позивача, що передбачено чинним законодавством України.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

3.1. 25.09.2018 заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/6591/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

3.2. 25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

3.3. 03.10.2018 у порядку передбаченому ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в газеті «Голос України» №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене, Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

3.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2018 було прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 до провадження та призначено до розгляду на 05.11.2018.

3.5. 26.10.2018 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» надійшли пояснення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 пояснення на апеляційну скаргу третьої особи 1 залишено без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України.

3.6. В судове засідання 05.11.2018 з'явились представники прокуратури міста Києва, відповідача та третьої особи 1. Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку ст. ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу 12.10.2018.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

4.1. Заступник прокурора міста Києва в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, виходячи з неспівмірності площі нерухомого майна та площі наданої ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» земельної ділянки.

Заступник прокурора міста Києва посилається на: технічний паспорт на будівлю складеного ТОВ «Центр технічної інвентаризації», згідно з яким площа земельної ділянки під належною третій особі 1 будівлею станом на 13.09.2016 становить 15 кв. м.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким третій особі 1 належать на праві власності нежитлова будівля зі спорудами, загальною площею 18 кв. м., яка складається з нежитлової будівлі, огорожі, воріт, вимощення, очисної споруди.

Також заступник прокурора міста Києва стверджує про помилковість висновку суду першої інстанції щодо визнання об'єктів нерухомості, які належать третій особі 1 на праві власності за договором купівлі-продажу від 04.10.2016, цілісним майновим комплексом.

4.2. Крім того, заступник прокурора міста Києва зазначає, що у попереднього орендаря (ТОВ «Капітал-Профбуд») у користуванні перебувала земельна ділянка площею 1, 6137 га (складалась з двох: 1,4681 га та 0, 1456 га), а тому, за його переконанням, в розумінні ст. 120 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою, у тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача до ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» не перейшло, оскільки надана йому земельна ділянка площею 1, 4681 га є фактично новим відведенням об'єкту.

4.3. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок експерта (наданого ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія»), оскільки такий не відповідає вимогам ст. 98 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (стосовно обставин, що входять до предмета доказування), а самі висновки зроблені без урахування документів, що впливають на правильність його складення.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

5.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 у задоволенні клопотання ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» про продовження строку на подання пояснень на апеляційну скаргу відмовлено. Залишено без розгляду пояснення ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/6591/18.

5.2. У судовому засіданні представник відповідача та третьої особи 1 заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

6.1. Рішенням Київської міської ради від 14.06.2007 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» земельної ділянка для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Капітал-Профбуд» для автотранспорту (крім відкритих автостоянок) із кількістю машиномісць відповідно до державних будівельних норм (п. 4).

6.2. 05.12.2007 між Київською міською радою та ТОВ «Капітал-Профбуд» укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисаном В.І., зареєстрований в реєстрі за №4374 та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМДА, запис від 12.12.2007 №78-6-00498 у книзі записів державної реєстрації договорів. Відповідно до вказаного договору Київська міська рада передала в оренду ТОВ «Капітал-Профбуд» земельну ділянку на проспекті Московському 14-Б в м. Києві, площею 1 6137 кв. м. (у т.ч. площею 1 456 кв. м. в межах червоних ліній), кадастровий номер - :78:191:0001, для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом.

6.3. Рішенням Київської міської ради від 18.04.2013 № 284/9341 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 14.06.2007 № 863/1524 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Профбуд» земельної ділянка для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Московському, 14-б в Оболонському районі м. Києва» внесено зміни до власного рішення від 14.06.2007 № 863/1524, яким зокрема змінено цільове призначення земельної ділянки на проспекті Московському 14-Б в м. Києві, а саме слова: «для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом» замінено словами: «для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом».

Отже, саме наведеним рішенням змінено цільове призначення земельної ділянки. Вказане рішення не оскаржувалось та є чинним.

6.4. 13.02.2014 між Київською міською радою та ТОВ «Капітал-Профбуд» було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисаном В.І., зареєстрований в реєстрі за № 47, відповідно до умов якого було внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 05.12.2007 за реєстровим №4374. Змінено назву на «договір оренди земельних ділянок», дату - 13.02.2014, об'єкт оренди - земельні ділянки, розташовані на проспекті Московському 14-Б в Оболонському районі міста Києва, розміром 1, 4681 га (кадастровий номер :78:191:130) та розміром 0, 1456 га в межах червоних ліній (кадастровий номер :78:191:131) для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом.

Тобто, фактично на дату укладення вказаного договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки було сформовано вже дві земельні ділянки із наведеними кадастровими номерами на виконання вищенаведеного рішення від 18.04.2013 №284/9341.

6.5. 04.10.2016 ТОВ «Капітал-Профбуд» (продавець) та ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» (покупець) уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховським І.В., зареєстрований в реєстрі за №1078. Відповідно до умов вказаного договору продавцем передано нерухоме майно покупцю, а покупцем відповідно набуто право власності на нежитлову будівлю зі спорудами (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000), що знаходяться на земельній ділянці за адресою: місто Київ, проспект Степана Бандери, 14-Б.

Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу нерухоме майно складається з: нежитлової будівлі - літера «О», загальною площею 18, 00 кв. м.; огорожі - «№1»; воріт - «№2»; вимощення - «№ І»; очисної споруди - «№ІІ».

Згідно з п. 5 договору купівлі-продажу нерухоме майно знаходиться на земельних ділянках площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130 та площею 0, 1456 га з кадастром номером :78:191:0131, наданих в користування ТОВ «Капітал-Профбуд» за договором оренди земельної ділянки від 05.12.2007 із змінами, внесеними договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2014.

6.6. 20.12.2017 рішенням Київської міської ради №1000/4007 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Степана Бандери, 14-б в Оболонському районі м. Києва» (п. 1): передано ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» із земель комунальної власності в оренду на 15 років одну земельну ділянку площею 1, 4681 га (кадастровий номер :78:191:0130) на проспекті Степана Бандери, 14-Б для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Степана Бандери, 14-б в Оболонському районі м. Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Пунктом 2 вказаного рішення передбачено обов'язки третьої особи 1 як землекористувача.

Згідно з п. 3 рішенням №1000/4007 ухвалено розірвати договір оренди земельної ділянки від 12.12.2007 (із змінами, внесеними договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2014 № 47), укладений між Київської міською радою та ТОВ «Капітал-Профбуд».

Вимоги щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням викладено в п. 4 рішення №1000/4007.

Відповідно до п. 5 рішення №1000/4007 земельну ділянку з кадастровим номером :78:191:0131 віднесено до земель запасу житлової та громадської забудови.

Положеннями п. п. 6, 7 рішення №1000/4007 визначено порядок припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номер :78:191:0131 та покладено функції контролю.

При цьому, прокурор в позові просив визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 20.12.2017 №1000/4007, яким ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» із земель комунальної власності передано в оренду на 15 років земельну ділянку площею 1, 4681 га (кадастровим номер :78:191:0130) на проспекті Степана Бандери, 14-б в Оболонському районні міста Києва для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом (без зазначення окремих (частково) пунктів) на підставі ст. ст. 134, 135 Земельного кодексу України.

6.7. Як вірно встановлено судом першої інстанції, спір у справі стосується законності передання ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» в оренду земельної ділянки площею 1, 4681 га на проспекті Степана Бандери, 14-б, кадастровий номер :78:191:0130 згідно рішення Київської міської ради від 20.12.2017 №1000/4007.

6.8. За результатами розгляду справи, суд першої інстанції на підставі висновку експерта №35/41-18 від 22.08.2018, встановив, що на земельній ділянці площею 1, 4681 га за кадастровим номером :78:191:0130 знаходяться об'єкти нерухомого майна (як цілісний майновий комплекс), що належать на праві власності ТОВ "Столиця-Зем-Індустрія" згідно договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 21.08.2018 №135136517, а саме: нежитлова будівля - літера «О», загальною площею 18, 00 кв. м., огорожа «№ 1»; ворота «№ 2», вимощення - «№ І», очисна споруда «№ ІІ», що підтверджується висновком експерта №35/41-18 від 22.08.2018 (далі - висновок).

Згідно з висновком експерта за даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 21.08.2018 №135136517 обліковуються на праві власності цілісний майновий комплекс: нежитлова будівля літ. «О», що має два наземних поверхи, загальна площа 18, 0 кв. м., бетонна огорожа «№ 1» (лінійна споруда) 486, 12 п. м., ворота «№ 2» 5,65 п. м; вимощення (асфальтно-бетонного покриття) 13 471, 85 кв. м.; очисна споруда 241, 68 кв. м.). На земельній ділянці площею 0,1456 га за кадастровим номером :78:191:0131 відсутні об'єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія». Об'єкти нерухомого майна як цілісний майновий комплекс, що розташовані на земельній ділянці за кадастровим номером :78:191:0130 в межах існуючої огорожі літера «№ 1» займають на цій земельній ділянці загальну площу (площа забудови) розміром 13 728 кв. м., загальний периметр з огорожею, воротами та заїздами довжиною 502, 51 м. Найбільше відсоткове співвідношення до площі земельної ділянки за кадастровим номером :78:191:0130, переданої в оренду ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» відповідно до рішення Київської міської ради від 20.12.2017 №1000/4007 має вимощення літера «№ ІІ» з існуючих об'єктів нерухомості, що складає 92%, що належать на праві власності ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія». По відношенню нежитлової будівлі - літера «О», загальною площею 18, 00 кв. м. відсоткове співвідношення складає 0,1 %; очисної споруди літера «№ ІІ» 1, 65 %. Загальна площа об'єкта нерухомого майна, як складова цілісного майнового комплексу вимощення літера «№ І» в межах встановленої огорожі має розмір 13 471, 85 кв. м., яке виконано з монолітного бетону та залізобетонних плит. Висновком досліджено, що не можливо здійснити переміщення вимощення літера «№ І» без його знецінення та зміни його призначення. Так як збірні дорожні плити мають фізичний знос за період їх експлуатації і при їх демонтажі та перевезені вони будуть практично не придатні для повторного застосування, а монолітне бетонне покриття при демонтажі буде повністю зруйновано, у зв'язку з тим, що технологію виробництва не передбачено його переміщення. Об'єкт нерухомого майна, як складова цілісного майнового комплексу огорожа (лінійна споруда) літера «№ 1» має загальну довжину 486,12 п. м., де ця огорожа виконана з залізобетонних панелей на бетонних фундаментах. Переміщення огорожі літера «№ 1» не можливо здійснити без її знецінення та зміни його призначення, так як всі з'єднання конструкцій огорожі між собою зварені та жорстко з'єднані з бетонним фундаментом, що при демонтажі (розбиранні) цієї огорожі приведе до її руйнування. Об'єкти нерухомості як цілісний майновий комплекс, що належать на праві власності ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія», а саме: нежитлова будівля - літера «О», загальною площею 18, 00 кв. м., огорожа літера «№ 1»; ворота літера «№ 2», вимощення літера «№ І», очисна споруда літера «№ ІІ» взагалі не виходять за межі земельної ділянки кадастровий номер :78:191:0130 площею 1, 4681 га, переданої в оренду ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» відповідно до рішення Київської міської ради від 20.12.2017 №1000/4007.

На підставі висновку та доданого до нього копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2018 зазначено, що об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 14-Б, об'єднано у цілісний майновий комплекс.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

7.1. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

7.2. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Столиця-Зем Індустрія» набуло право власності на нежитлову будівлю зі спорудами (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000), що знаходяться на земельній ділянці за адресою: місто Київ, проспект Степана Бандери, 14-Б за договором купівлі продажу від 04.10.2016. Фактично це майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :78:191:0130.

7.3. Північний апеляційний господарський суд частково приймає до уваги доводи апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції щодо визнання об'єктів нерухомості, які третя особа 1 набула за договором купівлі-продажу у власність, цілісним майновим комплексом з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

Згідно з договором купівлі-продажу від 04.10.2016 третя особа 1 набула у власність нерухоме майно, що складається з нежитлової будівлі, огорожі, воріт, вимощення та очисної споруди.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що третя особа 1 не надала доказів того, що набуте нею нерухоме майно за договором купівлі містить всі ознаки, встановлені абзацом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», які передбачені до цілісного майнового комплексу. В цій частині суд апеляційної інстанції не приймає, як належний доказ, висновок експертизи.

Разом з цим, це не впливає на законність прийнятого судом першої інстанції рішення, яким правильно застосовано норму ст. 120 Земельного кодексу України до спірних правовідносин, з огляду на таке.

7.4. Аналіз положень ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

Отже, з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв'язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України. Тобто, особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 06.02.2018 у справі № 917/242/17, від 03.03.2018 у справі № 904/6296/17, які суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України.

7.5. З метою дотримання наведених норм Київською міською радою 20.12.2017 ухвалено рішення №1000/4007 про перечу ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» із земель комунальної власності в оренду земельну ділянку площею 1, 4681 га (кадастровий номер :78:191:0130) на проспекті Степана Бандери, 14-Б для експлуатації та обслуговування будівель і споруд.

7.6. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

Відповідно до п. 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Махарамов проти Азербайджану» від 30.03.2017 (CASE OF MAHARRAMOV v. AZERBAIJAN) (https://hudoc.echr.coe.int/rus#"fulltext":["MAHARRAMOV"],"documentcollectionid2":["GRANDCHAMBER","CHAMBER"],"itemid":["001-172360"]) суд повторює, що поняття «володіння» у першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується власністю матеріальних благ і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. Так само, як і матеріальні товари, деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «права власності» і, таким чином, як «майно» для цілей цього положення (див. Iatridis v. Greece [GC], № 31107 / 96, § 54, ЄКПЛ 1999-II). Поняття «володіння» не обмежується «існуючим майном», але може також охоплювати активи, включаючи вимоги, щодо яких заявник може стверджувати, що у нього є принаймні розумне та «законне сподівання» щодо ефективного здійснення права власності. «Очікування» є «законним», якщо воно ґрунтується або на законодавчому положенні, або на правовому акті, що стосується відповідного майнового інтересу. У кожному випадку питання, яке необхідно розглянути, полягає в тому, чи обставини справи, розглянуті в цілому, належать до права заявника на майнові інтереси, захищені статтею 1 Протоколу № 1 (див. Saghinadze та інші проти Грузії, № 18768/05, § 103, 27 травня 2010 р.).

Згідно з п. п. 53 - 55 вказаного рішення у зв'язку з цим Суд зазначає, що згідно з правовою системою Азербайджану право власності на земельну ділянку під будівлею не підпадає автоматично під право власності на саму будівлю. Іншими словами, власник нерухомого майна може не обов'язково володіти землею, на якій знаходиться майно. Таким чином, людина може володіти будівлею, поки земля залишається в державній або комунальній власності (див. Ахвердієв проти Азербайджану, № 76254/11, § 76, 29 січня 2015 р.). Проте відповідно до статті 243.1 Цивільного кодексу національне законодавство автоматично надає право власності на земельну ділянку, що належить іншій особі, власнику нерухомого майна, розташованого на землі (там же, див. Також пункт 30 вище). Стаття 4.4 Земельного кодексу передбачає, що нерухоме майно та земля під нею є «невіддільними» у ринковому обігу (див. Параграф 24 вище). З вищезгаданих положень, а також ряду інших положень внутрішнього законодавства (див. Пункти 23, 33 та 34 вище) випливає, що новий власник нерухомого майна, переданого у приватну власність, мав право або на покупку, оренду або використовувати землю під нею.

Заявник сплачував податок за землю, зайняту магазином. У формальному вираженні він не мав права на землю під час передбачуваного втручання, і, як правильно зазначив Уряд, він ніколи не подавав заявку на реєстрацію майнових прав на нього. Проте відповідно до описаного вище законодавства заявник був принаймні «законним користувачем» відповідної землі через свою власність на нерухоме майно, що знаходиться в ній, з можливістю передачі землі в його власність у майбутньому. Відповідно, заявник мав достатній майновий інтерес у земельній ділянці, для якої він мав право на «володіння» (Ахвердієв, цитоване вище, § 77).

З огляду на вищесказане, Суд вважає, що обидві майстерні, що були нерухомим майном і використовувалися заявником як його приміщення для бізнесу, а також земельна ділянка, про яку йде мова, становить «майно» заявника у значенні статті 1 Протокол № 1 до Конвенції.

Отже, застосовуючи до спірних правовідносин статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції, суд апеляційної інстанції вважає, що третя особа 1, набувши у власність майно, правомірно очікувала, тобто мала «законні сподівання» та одержала земельну ділянку в порядку, визначеному законом (ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України), а місцева рада, в свою чергу, дотримуючись вимог законодавства, вчинила дії із надання права користування такою земельною ділянкою.

Тобто, у даній справі «майном» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід вважати об'єкти нерухомості, набуті третьою особо 1 за договором та саме правомірне очікування особи на отримання земельної ділянки в оренду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України з моменту набуття згідно з договором купівлі-продажу у власність нерухомого майна у ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» виникло переважне право на набуття в оренду спірної земельної ділянки на умовах, визначених договором оренди земельної ділянки, укладеним між Київською міською радою та ТОВ «Капітал-Профбуд».

7.7. Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи заступника прокурора міста Києва про не співмірність земельної ділянки, переданої за оскаржуваним рішенням, площі фактично розташованого на ній майна з огляду на таке.

Відповідно до висновку експерта найбільше відсоткове співвідношення до площі земельної ділянки, переданої в оренду ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» має вимощення літера «№ ІІ», що складає 92%, нежитлова будівля - літера «О», відсоткове співвідношення складає 0, 1 %; очисна споруда літера «№ ІІ» - 1, 65 %. Здійснити переміщення вимощення літера «№ І» без його знецінення та зміни його призначення не можливо. В цій частині суд апеляційної інстанції приймає як належний доказ висновок експерта в розумінні ст. ст. 76 - 79 ГПК України.

Отже, як підтверджується матеріалами справи та згідно з наведеним висновком загальна площа об'єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 14-Б, що належить третій особі 1 на праві власності, складає 93, 75 % (92 % + 0, 1 % + 1, 65 %) від загальної площі, переданої в оренду земельної ділянки, а тому доводи апелянта про не співмірність площі об'єктів нерухомості площі переданої за оскаржуваним рішенням земельної ділянки є безпідставними.

З цих же підстав колегія суддів Північного апеляційного господарського суду відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, оскільки матеріалами вказаної справи встановлено не співмірність площі майна та площі земельної ділянки та не з'ясовано, яка саме частина необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку, тобто обставини є відмінними від обставин даної справи.

При цьому, прокуратура, заперечуючи проти необхідності проведення судової експертизи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, зазначила про відсутність в потребі спеціальних знань для встановлення обставин, що входять до предмету доказування. Представник прокуратури також в судовому засіданні наголосив на негативному правовому висновку від 24.03.2017 № 08/230-690 до проекту рішення «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд з подальшим їх знесенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного комплексу з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на просп. Степана Бандери, 14-б в Оболонському районі м. Києва».

Як убачається з вказаного правового висновку, він стосується земельної ділянки з кадастровим номером :78:191:0131, тобто іншої, ніж передана третій особі 1 в оренду та взагалі не стосується питання передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Згідно з п.5 рішення №1000/4007 земельну ділянку з кадастровим номером :78:191:0131 віднесено до земель запасу житлової та громадської забудови.

7.8. Заступник прокурора міста Києва в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував, з яких саме підстав суд вважає висновок експерта належним, допустимим, достовірним та достатнім. Також, апелянт стверджує, що висновки, зроблені за результатами проведення експертизи, не входять до предмету доказування у даній справі, оскільки предметом розгляду справи є законність оскаржуваного рішення відповідача. Натомість, заступник прокурора зазначає, що у висновку відсутня інформація, коли були збудовані об'єкти нерухомості, що передані третій особі 1 за договором купівлі-продажу, наявність цих об'єктів на момент ухвалення оскаржуваного рішення, тощо.

Господарський суд міста Києва встановив, що зміст висновку свідчить про те, що його було підготовлено для подання до суду в межах справи №910/6591/18, а у відповідності до вимог ст. 98 та ч. 2 ст. 100 ГПК України експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначає, що предметом розгляду даної справи дійсно є законність ухваленого відповідачем рішення. Водночас, оскаржуване рішення ухвалено на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки на переданій земельній ділянці перебуває майно третьої особи 1. Крім того, сам заступник прокурора міста Києва при звернені з позовною заявою у даній справі зазначає про неспівмірність площі об'єктів нерухомості площі переданої в оренду земельної ділянки.

Вимоги до висновку експерта встановлені ст. 98 ГПК України, згідно ч. 2 якої предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Таким чином, надання у висновку обґрунтованих відповідей (в розумінні ч. 1 ст. 98 ГПК України) на питання щодо того, на якій земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна третьої особи 1, яка загальна площа земельної ділянки в межах огорожі, що займають зазначені об'єкти нерухомого майна, яке відсоткове співвідношення площі найбільшого із об'єктів, яка загальна площа вимощення, та з якого будівельного матеріалу воно зроблено, чи є можливим переміщення вказаного вимощення без його знецінення та зміни його призначення та інші, необхідно для встановлення факту правомірності або ж неправомірності передання Київською міською радою в оренду земельної ділянки без проведення аукціону за оскаржуваним рішенням.

Тому в цій частині висновок приймається та оцінюється судом апеляційної інстанції разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. ст. 86, 104 ГПК України.

Разом з тим, заступник прокурора міста Києва, заперечуючи необхідність проведення судової експертизи, як на підставу спростування висновків експерта, посилається на акт обстеження земельної ділянки Департаментом земельних ресурсів КМДА від 21.08.2018 №18-1223-05, згідно з яким на спірній земельній ділянці розташована капітальна будівля, яка знаходиться у власності ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія», а також розташовані споруди з легких металевих конструкцій та функціонує пункт продажу автомобілів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обставини, відображені в акті обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів КМДА від 21.08.2018 №18-1223-05 ніяким чином не спростовують висновків експертизи щодо наявного на земельній ділянці нерухомого майна, а лише містить загальну інформацію про наявність таких об'єктів. Водночас, висновок містить інформацію стосовно виду об'єктів нерухомості, що розташовані за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 14-Б, їх площу, розміщення, тощо.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не наведено обґрунтованих підстав, чому наданий третьою особою 1 висновок не відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст. ст. 76 - 79 ГПК України, належних і достовірних на спростування такого висновку також не надано, а тому лише такі посилання є необґрунтованими та відхиляються судом.

7.9. Крім того, в підтвердження факту незаконності надання в оренду земельної ділянки апелянт посилається на те, що оскільки оскаржуваним рішенням відповідача розірвано договір земельної ділянки загальною площею 1, 6137 га з попереднім землекористувачем, а ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» передано земельну ділянку площею 1, 4681 га, а тому, за переконанням апелянта, надана третій особі 1 земельна ділянка є фактично новим об'єктом. Також, апелянт посилається на договір купівлі-продажу від 04.10.2016, згідно з яким нерухоме майно знаходиться на наступних земельних ділянках: площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130 та площею 0, 1456 га з кадастром номером :78:191:0131, в той час, як за оскаржуваним рішенням в оренду надано одну земельну ділянку площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130.

Вищевказані доводи апелянта відхиляється через наступне.

Так, дійсно згідно з положеннями договору купівлі-продажу від 04.10.2016 зазначено, що нерухоме майно знаходиться на земельних ділянках площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130 та площею 0, 1456 га з кадастром номером :78:191:0131, а оскаржуваним рішенням в оренду надано одну земельну ділянку площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130.

Земельні ділянки площею 1, 4681 га з кадастровим номером :78:191:0130 та площею 0, 1456 га з кадастром номером :78:191:0131 перебували в оренді у ТОВ «Капітал-Профбуд» за договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2014.

Отже, за оскаржуваним рішенням було надано одну із сформованих раніше, згідно зі ст. 791 Земельного кодексу України, земельних ділянок. Кадастровий номер наданої земельної ділянки :78:191:0130.

Відповідно до висновку експерта об'єкти нерухомості, що належать на праві власності ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія», а саме: нежитлова будівля - літера «О», огорожа літера «№ 1», ворота літера «№ 2», вимощення літера «№ І», очисна споруда літера «№ ІІ» взагалі не виходять за межі земельної ділянки кадастровий номер :78:191:0130 площею 1, 4681 га, переданої в оренду ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» відповідно до рішення Київської міської ради від 20.12.2017 №1000/4007.

Наведене також підтверджується актом обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів КМДА від 21.08.2018 №18-1223-05, згідно з яким земельна ділянка кадастровий номер :78:191:0130 площею 1, 4681 га огороджена, на земельній ділянці розташована капітальна будівля, а також розташовані споруди з легких металевих конструкцій.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що об'єкти нерухомості, які належать третій особі 1, знаходяться на раніше сформованій земельній ділянці (кадастровий номер :78:191:0130 площею 1, 4681 га), а не на новосформованій, як про те зазначає апелянт, а тому і доводи про неможливість застосування до таких правовідносин ст. 120 Земельного кодексу України є безпідставними.

Тоді як непередання земельної ділянки за кадастровим номером :78:191:0131 не є підставою для задоволення апеляційної скарги і позову, відповідно.

Тому суд першої інстанції правомірно не застосував до спірних правовідносин ст. ст. 134, 135 Земельного кодексу України (як підстави позову, визначені прокуратурою).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

8.1. Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду про відмову в задоволенні позову заступника прокурора міста Києва.

8.2. Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. ст. 281, 282 ГПК - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

9.1. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, ст. ст. 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/6591/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/6591/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Прокуратуру міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/6591/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 08.11.2018.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

М.Г. Чорногуз