УХВАЛА

09 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 5023/121/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 24.05.2018

та на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 14.03.2018

у справі № 5023/121/12

за заявою боржника Фізичної особи - підприємця Аракеляна Тарона Рафіковича

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018 Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось через Харківський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою від 30.07.2018 № б/н на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5023/121/12 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.09.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2018 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 30.07.2018 № б/н на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12 залишено без руху на підставі ч. ч. 2 та 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не додано до касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також не наведено обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 01 листопада 2018 року шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору в розмірі 1 114,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12, та, шляхом звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку навівши інші підстави для поновлення строку.

31.10.2018 Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" направило до Верховного Суду клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та ухвали Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12, до якого долучило оригінал документу (платіжного доручення № від 30.10.2018), що підтверджує доплату судового збору в розмірі 1 114,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12.

В якості інших підстав для поновлення строку скаржником зазначено, що представник банку не був присутній у судовому засіданні 24.05.2018; повний текст постанови виготовлено лише 29.05.2018, а на адресу банку повний текст оскаржуваної постанови надійшов - 05.06.2018. Враховуючи зазначене, скаржник просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Розглянувши доводи вищевказаного клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та ухвали Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12, колегія суддів визнає інші підстави наведені скаржником у клопотанні неповажними та відмовляє у відкритті касаційного провадження, з огляду на те, що доводи клопотання є необгрунтованими, адже скаржником не підтверджено жодними належними та допустимими доказами дату отримання оскаржуваної постанови - 05.06.2018. Крім того, матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, де уповноваженими представниками скаржника - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - 01.06.2018 та 04.06.2018 отримано копію повного тексту оскаржуваної постанови Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 у справі № 5023/121/12 (а.с. 195, 198 т. 8).

Також, колегія суддів зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" вже зверталось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 25.06.2018 № б/н на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 у справі № 5023/121/12, яку ухвалою Верховного Суду від 12.07.2018 було повернуто скаржнику без розгляду в зв'язку із тим, що повноваження представника Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на підписання та подання касаційної скарги не було підтверджено належними та допустимими доказами, проте і вперше Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось із пропуском строку на касаційне оскарження, а саме - 27.06.2018.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 5023/121/12 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 30.07.2018 № б/н на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 5023/121/12 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 30.07.2018 № б/н на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.03.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді В.Г. Пєсков

Н.Г. Ткаченко