ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою

"14" листопада 2018 р. Справа№ 910/19751/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Отрюха Б.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД) на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року

у справі № 910/19751/14 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Новий канал"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанії

„Студія „1+1"

2. Іноземного товариства „1+1 Продакшн"

про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" та ІП „1+1 Продакшн" припинити дії щодо порушення майнових авторських прав ТОВ „Новий канал" на літературний твір - „Типовой сценарий телевизионной передачи „Ревизор" та на Передачу „Ревізор" шляхом їх використання способом переробки для створення будь-яких аналогічних творів, в тому числі телепередачі „Інспектор Фреймут". Заборонено опублікування телевізійної передачі „Інспектор Фреймут", випуск примірників відеограм, сповіщення, розповсюдження та інше використання будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством України. Зобов'язано ІП „1+1 Продакшн" виплатити ТОВ „Новий канал" компенсацію у розмірі 414 120,00 грн. Зобов'язано ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" виплатити ТОВ „Новий канал" компенсацію у розмірі 803 880,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 скасовано в частині задоволення позову, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. Стягнуто з ТОВ „Новий канал" на користь ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" 13 242 грн. витрат з оплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року у справі № 910/19751/14 скасовано. Рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 залишено в силі. Стягнуто з ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" на користь ТОВ „Новий канал" 14 616,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. Стягнуто з Іноземного підприємства „1+1 Продакшн" на користь ТОВ „Новий канал" 14 616,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Постановою Верховного Суду України від 17.02.2016 року у задоволенні заяви ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 10.11.2015 року у справі № 910/19751/14 відмовлено.

У січні 2016 року відповідач-1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14.

В обґрунтування поданої заяви відповідач-1 посилався на те, що ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії судового експерта та з проханням провести перевірку інформації щодо дотримання судовим експертом ОСОБА_2 вимог законодавства України при проведенні експертизи у справі № 910/19751/14. 03.12.2015 року Міністерство юстиції України надало відповідь на зазначену вище скаргу та повідомило, що за результатами перевірки виявлено недотримання судовим експертом ОСОБА_2, який складав Висновок №1001, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.1998 року №53/5. Крім того 14.12.2015 року Міністерство Юстиції України надало копії рецензій Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, відповідно до яких висновок експерта № 1001 містить певні недоліки, а для проведення дослідження об'єктів інтелектуальної власності експерту необхідно бути атестованим за спеціальністю 13.2 „Дослідження, пов'язані з виконанням, фонограмами, відеограмами, програмами (передачами) організацій мовлення", а судовий експерт ОСОБА_2 не атестований за такою спеціальністю.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 року, у задоволенні заяви ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" відмовлено, а рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 залишено без змін з підстав того, що заявник посилається на обставини, які ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи, а саме, переоцінці вищевказаного висновку експерта, а надані висновки рецензій, в свою чергу, не є нововиявленими обставинами у справі.

У липні 2016 року відповідач-1 вдруге звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14.

В обґрунтування даної заяви відповідач-1 посилався на те, що наявний у матеріалах справи акт прийому-передачі прав інтелектуальної власності на твори від автора до позивача, що датований 27.06.2012 року, підписаний пізніше, ніж вказана в ньому дата, що впливає на висновки суду щодо набуття позивачем виключних майнових авторських прав.

Вказана обставина, на думку заявника, мала значення для правильного вирішення справи та є нововиявленою, оскільки стала відома лише 25.07.2016 року після ознайомлення представника ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" з матеріалами кримінального провадження № 0004470 та наявного в них Висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової технічної експертизи документів № 7974/10054-10066/16-34 від 07.07.2016 року.

Суд першої інстанції, дослідивши вказану заяву, матеріали справи, погодився з доводами заявника про те, що обставина підписання Акта приймання-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності до Договору від 01.06.2012 року не 27.06.2012 року, а імовірно не раніше серпня 2013 року, є нововиявленою та істотною обставиною для вирішення справи, оскільки спростовує факти, які було покладено в основу рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 та, як наслідок, рішенням від 30.08.2016 року подану заяву задовольнив, рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2018 року скасував та у позовних вимогах ТОВ „Новий канал" відмовив.

Разом з тим, за наслідками перегляду в апеляційному порядку поданої заяви, в тому числі і дослідження відповідного акту прийому-передачі прав інтелектуальної власності на твори від автора до позивача, постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 року у даній справі скасовано рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року, прийнято нове, яким у задоволенні заяви ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" відмовлено, а рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 залишено без змін.

У червні 2017 року відповідач-1 втретє звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14.

Як на нововиявлену обставину ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" посилався на дефектність висновку експерта від 17.12.2014 року № 1001, який складений за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у справі № 910/19751/14. Так, як зазначав заявник, вказаний висновок: не відповідає вимогам ГПК України, Закону України „Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах; неспроможний містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування у справі, та не може бути належним доказом, що встановлено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2017 року у справі № 826/2169/17 (яка набрала законної сили 25.05.2017 року).

За наслідками розгляду вказаної заяви ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 року та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 року, у задоволенні заяви ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" відмовлено, а рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року залишено без змін.

Як зазначено у постанові суду касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій: встановивши, що висновок експерта від 17.12.2014 року № 1001, який складений за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, оцінювався судами у розгляді справи № 910/19751/14 по суті, у зв'язку з чим посилання заявника на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2017 року зі справи № 826/2169/17 є фактично намаганням здійснити переоцінку того доказу, який вже оцінювався господарським судом у розгляді даної справи; беручи до уваги те, що до компетенції адміністративних судів не відноситься вирішення господарських спорів, у зв'язку з чим адміністративні суди не мають повноважень на здійснення оцінки доказів у господарському процесі (зокрема, встановлювати, чи відповідає висновок експерта вимогам ГПК України та чи спроможний такий висновок містити інформацію стосовно обставин справи, які входять до предмета доказування у межах господарської справи і бути належним доказом у справі); врахувавши, що заявник у розгляді справи № 910/19751/14 по суті мав можливість ознайомитися з експертним висновком та висловити власні заперечення, у тому числі, з приводу допущених експертом порушень при проведенні експертного дослідження, - дійшли неспростовного висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, у зв'язку з чим правомірно відмовили у задоволенні заяви ТОВ „Телерадіокомпанія „Студія „1+1" про перегляд рішення у справі за нововиявленими обставинами.

25.06.2018 року на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 року „Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті „Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

29.10.2018 року до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД) на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року, в якій скаржник просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у даній справі та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ „Новий канал" відмовити.

В свою чергу, від ТОВ „Новий канал" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за вказаною апеляційної скаргою у зв'язку з тим, що скаржником не наведено жодних доводів, які не були предметом апеляційного розгляду за апеляційною скаргою інших сторін у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018 року зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Пантелієнка В.О., Отрюха Б.В.

30.10.2018 року від представника ТОВ „Новий канал" надійшла заява про відвід судді Пантелієнка В.О. від розгляду справи № 910/19751/14 до відкриття апеляційного провадження у справі, яку мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги з огляду на скасування Вищим господарським судом України прийнятої за його участю постанови.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 року задоволено заяву ТОВ „Новий канал" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. у справі № 910/19751/14, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Пантелієнка В.О. від розгляду справи № 910/19751/14, а матеріали справи № 910/19751/14 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України, за наслідками якого для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Отрюха Б.В., Доманська М.Л.

02.11.2018 року від представника ТОВ „Новий канал" надійшла заява про відвід судді Доманської М.Л. від розгляду справи № 910/19751/14 до відкриття апеляційного провадження у справі, яку мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги з огляду на скасування Вищим господарським судом України прийнятої за її участю постанови.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 року задоволено заяву ТОВ „Новий канал" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Доманської М.Л. у справі № 910/19751/14, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Доманську М.Л. від розгляду справи № 910/19751/14, а матеріали справи № 910/19751/14 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України, за наслідками якого для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Отрюха Б.В., Верховця А.А.

08.11.2018 року від представника ТОВ „Новий канал" надійшла заява про відвід судді Верховця А.А. від розгляду справи № 910/19751/14 до відкриття апеляційного провадження у справі, яку мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги з огляду на скасування Вищим господарським судом України прийнятої за його участю постанови.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2018 року задоволено заяву ТОВ „Новий канал" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. у справі № 910/19751/14, відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Верховця А.А. від розгляду справи № 910/19751/14, а матеріали справи № 910/19751/14 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України, за наслідками якого для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Отрюха Б.В., Калатай Н.Ф.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши фактичні обставини справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД) на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14, з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч 1. ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися від час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч. 1 ст. 272 ГПК України).

Водночас, частиною 5 наведеної статті передбачено, що суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Так, в поданій апеляційній скарзі апелянт, зокрема, зазначає, що в основу оскаржуваного рішення суду першої інстанції покладено Висновок експерта №1001 від 17.12.2014 року за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, однак, за твердженням скаржника, вказаний висновок не може вважатися належним то допустимим доказом у справі, оскільки експертом ОСОБА_2 не дотримано Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 18.10.1998, експерт не був атестований за спеціальністю 13.2 «Дослідження, пов'язані з виконанням, фонограмами, відеограмами, програмами (передачами) організацій мовлення», редакція висновків до питання 3 містить правову оцінку дій сторін.

Свої доводи BAYBORO LTD обґрунтовує тим, що:

- Міністерство юстиції України повідомило про недотримання судовим експертом ОСОБА_2, який складав Висновок № 1001, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 18.10.1998;

- відповідно до рецензії Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності від 27.11.2015 року, висновок експерта №1001 містить певні недоліки;

- відповідно до рецензії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.11.2015 року, для проведення дослідження об'єктів інтелектуальної власності експерту необхідно бути атестованим за спеціальністю 13.2 „Дослідження, пов'язані з виконанням, фонограмами, відеограмами, програмами (передачами) організацій мовлення", а судовий експерт ОСОБА_2 не атестований за такою спеціальністю;

- важливого висновку дійшов адміністративний суд у справі №826/2169/17, зазначивши, що дослідження телевізійних передач в будь-якому випадку становить собою дослідження об'єктів суміжних прав, що вимагає від судового експерта відповідності кваліфікації.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, вказані вище доводи, а також згадані скаржником матеріали, якими обґрунтовуються відповідні доводи, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі за заявою Відповідача-1, що відображено у постановах Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 року, від 23.01.2018 року та постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 910/19751/14, а також в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року та постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі № 826/2169/17.

Так, в постанові Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 року аналогічні доводи Відповідача-1 відображені на сторінках 5-6 та були розглянуті апеляційним судом, внаслідок чого було встановлено, що:

- Висновок експерта № 1001 оцінений господарськими судами, його взято до уваги як належний і допустимий (стор. 6 Постанови, т. 8, арк. с. 202);

- доводи, наведені у апеляційній скарзі Відповідача-1, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції (ст. 10 Постанови, т. 8, зворотній бік арк. с. 203).

У Постанові Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 року аналогічні доводи Відповідача-1 відображені на сторінках 7, 9, за результатами розгляду яких апеляційним судом вказано, що:

- посилання Відповідача-1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києві від 18.04.2017 року у справі № 826/2169/17 є намаганням здійснити переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом (ст. 9 Постанови, т. 11, арк. с. 130);

- до компетенції адміністративних судів не відноситься оцінка доказів у господарському процесі (ст. 9 Постанови, т. 11, арк. с. 130).

Постановою Верховного Суду від 10.04.2018 року касаційну скаргу Відповідача-1 залишено без задоволення, а Постанову Київського апеляційного господарського суду 23.01.2018 року - без змін, зазначивши при цьому, що вагомі й непереборні обставини, які можуть вимагати перегляду рішення апеляційного суду, Відповідачем-1 не зазначено і не обґрунтовано (ст. 8 Постанови, т. 11, арк. с. 187).

Необхідно також зазначити, що посилання скаржника на висновки адміністративного суду у справі № 826/2169/17, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, судом до уваги не беруться, оскільки постановою Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №826/2169/17 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року, провадження у справі закрито, відтак відповідні висновки, викладені у судових рішеннях в адміністративній справі, які були скасовані, не встановлюють відповідних обставин в даній господарській справі.

Отже, вказані вище доводи BAYBORO LTD щодо дефектності Висновку експерта № 1001 неодноразово були предметом розгляду апеляційним господарським судом, та, відповідно, були відхилені.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі BAYBORO LTD стверджує, що оскільки акт приймання-передачі прав інтелектуальної власності від автора до позивача, датований 27.06.2012 року, підписано пізніше, ніж вказана в ньому дата, то цей акт не може вважатися належним доказом та не підтверджує заявлені вимоги Позивача.

Свої доводи BAYBORO LTD обґрунтовує відомостями з висновку за результатами проведення судової технічної експертизи документів №7974/10054-10066/34 від 07.07.2016 року в межах кримінального провадження № 004470.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, вказані вище доводи, а також згадані скаржником матеріали, якими обґрунтовуються відповідні доводи, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі за заявою Відповідача-1, що відображено у постанові Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 року на сторінці 5, внаслідок чого встановлено, що:

- в рішенні від 21.01.2015 встановлено, що Позивач є правовласником виключних майнових прав на літературний твір „Типовий сценарий телевизионной передачи „Ревізор" та аудіовізуальний твір передача „Ревізор", що підтверджується договорами з авторами (ст. 10 Постанови, т. 10, арк. с. 74);

- згідно умов договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_3 моментом виникнення та переходу виключних майнових прав інтелектуальної власності на відповідний твір є момент його створення, а підписанням акту лише підтверджується прийом таких прав (ст. 10-11 Постанови, т. 10, арк. с. 74-75);

- законодавством України не передбачено обов'язкове підписання актів прийому-передачі авторських прав, документом, що підтверджує перехід авторських прав є Договір від 01.06.2012 року (ст. 11 Постанови, т.10, арк.с. 75);

- відповідачем-1 не спростовано факту, що позивач є правовласником виключних майнових прав, щодо порушення яких виник спір, вказані відповідачем-1 обставини щодо дати підписання акту не є істотними у даному спорі щодо порушення виключних майнових прав позивача (ст. 11-12 Постанови, т. 10, арк. с. 75-76).

Отже, вказані BAYBORO LTD доводи щодо дефектності акту приймання-передачі прав інтелектуальної власності від автора до позивача вже розглядалися апеляційним господарським судом та були визнані неістотними.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі апелянт стверджує, що відповідач не використовував конкретно визначені елементи чи частини літературного твору чи передачі „Ревізор"; наявність збігу у фабулі (ідеї) між передачами „Інспектор Фреймут" та „Ревізор" не порушує майнових прав позивача, оскільки правова охорона не поширюється на ідеї (згідно ч. 3 ст. 8 Закону України „Про авторське право і суміжні права"), критерії оригінальності та новизни слід розглядати окремо для літературного твору та передачі «Ревізор».

Вищенаведені доводи також вже розглядалися судом першої, апеляційної та касаційної інстанції під час первісного розгляду спору, що відображено у рішенні Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року, постанові Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року та постанові Вищого господарського суду України від 10.11.2015 року.

Так, Вищим господарським судом України у Постанові від 10.11.2015 року за наслідками перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року щодо цих доводів встановлено, що:

- твір складається з багатьох елементів, як юридично байдужих (які не охороняються авторським правом), так і юридично значущих;

- при створенні передачі „Інспектор Фреймут" використані елементи форми телепередачі „Ревізор" та літературного твору «Ревізор»;

- передача „Інспектор Фреймут" створена з використання охоронюваних елементів передачі «Ревізор» способом переробки;

- літературний твір та передача „Ревізор" відповідають критеріям оригінальності та новизни.

Отже, вказані BAYBORO LTD доводи щодо невикористання відповідачем-1 елементів творів позивача, використання лише ідеї, критеріїв оригінальності та новизни літературного твору і передачі «Ревізор» були предметом перегляду справи апеляційним і касаційним господарськими судами, за наслідками яких встановлено оригінальність і новизну літературного твору і передачі «Ревізор», використання елементів творів Позивача, а також юридичну значущість елементів таких творів (використані елементи охороняються авторським правом).

За вказаних вище обставин, судом було розглянуто наведені в апеляційній скарзі доводи у їх сукупності під час апеляційного розгляду справи за апеляційними скаргами сторін у справі (позивача та відповідача-1), і скаржником, в свою чергу, не наведено жодних нових чи додаткових доводів, а також не надано суду нових матеріалів, які б стосувались предмету доказування у справі № 910/19751/14.

Під час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою BAYBORO LTD судом апеляційної інстанції також враховано, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Відповідних особливих і непереборних обставин скаржником не наведено та судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки судом було розглянуто наведені в апеляційній скарзі доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційними скаргами інших осіб і повторний апеляційний перегляд ухвали суперечитиме принципу остаточності рішення, тобто неприпустимості повторного вирішення спору, що вже вирішений, що є складовою принципу правової певності - одного з головних аспектів верховенства права передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то судова колегія дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД) на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14 на підставі ч. 5 ст. 272 ГПК України.

Заява позивача щодо постановлення окремої ухвали стосовно зловживання процесуальними правами адвокатом ОСОБА_4, яка викладена у запереченнях проти відкриття апеляційного провадження у справі, задоволенню не підлягає у зв'язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 272, 281 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД) на рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 року у справі № 910/19751/14.

2. Апеляційну скаргу та додані до неї документи надіслати BAYBORO LTD (Бейборо ЛТД).

3. Копію ухвали суду надіслати скаржнику та сторонам у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Н.Ф. Калатай

Б.В. Отрюх