ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Справа №910/8811/18
Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
стягнення судових витрат
Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк+»
стягнення 1434591,44 грн.
Суддя Васильченко Т.В.
Представники учасників справи: не з’явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Дочірнє підприємство «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк+» про стягнення заборгованості у розмірі 1434591,44 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 у справі №910/8811/18 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк+» на користь Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» основний борг у розмірі 893390,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 74052,76 грн., 3% річних у розмірі 32446,78 грн., неустойку у розмірі 336914,65 грн., штраф у розмірі 85637,30 грн. та судовий збір у розмірі 21336,62 грн.

17.08.2018 та 19.09.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшли клопотання №1151 від 16.08.2018 та №1242 від 14.09.2018 про розподіл судових витрат, після ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №910/8811/18 призначено на 09.11.2018.

01.11.2018 через відділ діловодства суду від Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшла заява про стягнення остаточної суми судових витрат.

В судове засідання 09.11.2018 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що сторін було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а їх неявка не перешкоджає вирішенню питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за можливе розглянути це питання за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Виходячи зі змісту поданої заяви та приєднаних до неї документів, до понесених судових витрат на суму 9660,10 грн. у справі №910/8811/18 Дочірнє підприємство «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» включає:

- витрати на відрядження своїх працівників (добові) - представника для участі в судових засіданнях 17.08.2018, 18.09.2018, 16.10.2018 та 25.10.2018 та водіїв, які забезпечували доставку представника в ці судові засідання, виходячи з витрат на відрядження одного працівника - 200 грн., а загалом – 1600,00 грн.;

- транспортні витрати на бензин марки А-95 для транспортного засобу, який використовувався для проїзду представника позивача в судові засідання 17.08.2018, 18.09.2018, 16.10.2018 та 25.10.2018, у загальній сумі 5424,00 грн.;

- компенсація за втрачений заробіток своїх працівників - начальника юридичного відділу у дні участі в судових засіданнях та водіїв, що загалом складає 2533,26 грн.;

- витрати на відправку кореспонденції у загальному розмірі 102,84 грн.

Суд зазначає, що наведені витрати не віднесені до переліку судових витрат наведеного в пунктах 1-3 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, втім аналізуючи їх на предмет відповідності витратам, вказаним у пункті 4 такої частини, суд дійшов висновку, що диспозиція такого пункту пов'язує віднесення витрат учасника судового процесу до категорії «витрат, пов'язаних з розглядом справи», а відтак і до категорії «судових витрат» - їх пов'язаність з вчиненням інших «процесуальних дій».

З системного аналізу ст.ст. 3, 12, 13, 15, 120, 121, 185, 223, 331, 338 Господарського процесуального кодексу України будь-які дії учасника господарської справи, пов'язані із її розглядом судом - в т.ч. явка в судове засідання, участь у судовому засіданні відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак і витрати понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Відтак, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на відрядження своїх працівників (добові), транспортні витрати та витрати на відправку кореспонденції, є такими, що пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, та правомірно заявлені позивачем на підставі п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з викладеним, суд не вважає обґрунтованим включення позивачем до складу витрат, пов'язаних з розглядом справи, компенсації за втрачений заробіток своїх працівників, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що начальнику юридичного відділу та водіям не було виплачено належну їм заробітну плату у дні, коли відбувалися судові засідання у справі - 17.08.2018, 18.09.2018, 16.10.2018 та 25.10.2018.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення судових витрат, а саме, витрат на відрядження своїх працівників (добові), транспортних витрат та витрат на відправку кореспонденції) позивачем було подано, зокрема, в копіях подорожні листи службового легкового автомобіля №432 від 17.08.2018, №474 від 18.09.2018, №512 від 16.10.2018, №529 від 25.10.2018, посвідчення про відрядження №№70, 77 від 17.08.2018, №№91, 92 від 18.09.2018, №№107, 108 від 16.10.2018, №№113, 114 від 25.10.2018, звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №14, №15, №10, №11, №7, №8, №13, №14, видаткові накладні №0041/0001499 від 09.08.2018 та №0042/0003078 від 12.10.2018 та копії фіскальних чеків.

Дослідивши указані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає обґрунтованою та підтвердженою належними та достатніми доказами суму судових витрат у розмірі 7126,84 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, оскільки позовні вимоги у справі №910/8811/18 задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 7066,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старк+» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 12 оф. 26; ідентифікаційний код 40648358) на користь Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75; ідентифікаційний код 32008278) витрати, пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, у розмірі 7066 (сім тисяч шістдесят шість) грн. 48 коп.

2. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 14.11.2018.

Суддя                                                                                                    Т.В. Васильченко