ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.2018р. Справа №905/1669/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Катерра", м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Східенерго", м.Курахове

про стягнення заборгованості в сумі 760024,11 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат.

від відповідача: ОСОБА_3 - по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Катерра", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Східенерго", м.Курахове, про стягнення заборгованості в сумі 760024,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 720000,00 грн., неустойка в сумі 36000,00 грн., три проценти річних в сумі 4024,11 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №1167-ВЭ від 24.10.2016р. в частині повного та своєчасного постачання товару, специфікацію та додаткову угоду до нього №1, видаткову накладну №РН-0000005 від 06.02.2018р., наряд на отримання матеріальних цінностей №3.015 від 06.02.2018р., рахунок фактуру №РФ-0000005 від 06.02.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.09.2018р. відкрите провадження у справі №905/1669/18, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

28.09.2018р. від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно якої відповідач заперечує малозначність даної справи.

Позивач в судовому засіданні 02.10.2018р. заперечував проти розгляду справи за правилами загального провадження, посилаючись на недоведеність відповідачем наявності обставин для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, намагання відповідача затягнути розгляд справи.

Ухвалою від 02.10.2018р. відмовлено у задоволенні заяви від 26.09.2018р. №26-09/2018-2 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" про заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, оголошено перерву в судовому засіданні до 23.10.2018 року об 11:20 год.

23.10.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

23.10.2018р. відповідач через канцелярію суду також подав клопотання №23-10/2018 про розгляд справи в порядку загального провадження, яке вмотивано намірами відповідача про подачу клопотання щодо призначення судової експертизи по даній справі та зустрічної позовної заяви про визнання спірного договору недійсним в межах іншої справи №905/1671/18.

У судове засідання 23.10.2018р. з'явився представник відповідача та підтримав заявлене клопотання про розгляд справи в порядку загального провадження. Представник позивача у судове засідання з'явився, проти задоволення заявленого відповідачем клопотання заперечував.

Ухвалою від 23.10.2018р. відмовлено у задоволенні заяви №23-10/2018 від 23.10.2018р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" про розгляд справи в порядку загального провадження, оголошено перерву в судовому засіданні до 12.11.2018 року об 11:00 год.

29.10.2019р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 27.10.2018р. №27-10/2018.

09.11.2018р. до суду позивачем надано клопотання про залишення без розгляду відзиву на позов.

Ухвалою від 12.11.2018р. відмовлено відповідачу у поновленні процесуального строку на подання відзиву на позов, відзив на позов залишено без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

24.10.2016р. між сторонами укладено договір поставки №1167-ВЭ, згідно з яким позивач (постачальник) зобовязався поставити у власність покупця товар виробничо-технічного призначення, добавка технологічна до вуглецевого палива, в асортименті, кількості, в строки, по ціні та якісними характеристиками, погодженими сторонами та специфікаціях, а відповідач (покупець) взяв на себе зобовязання прийняти та оплатити поставлений товар у відповідності до умов договору (п.п.1.1-1.2 договору).

За умовами п.4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в даному договорі.

Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними характеристиками, що супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Згідно з п.4.2 договору умовами поставки продукції є DDP, згідно (Інкотермс 2010), з урахуванням умов та поправок, що містяться у договорі.

Погоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Постачальник несе всі витрати, повязані з поставкою продукції, до моменту її поставки її поставки в погоджене місце призначення поставки.

Датою поставки товару є дата вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом, датою поставки вважається дата, вказана представником у видатковій накладній (п.4.7 договору).

Згідно п.8.1 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.03.2018р., а в частині виконання зобовязань до повного та належного виконання сторонами своїх обовязків (з урахуванням додаткової угоди №1 від 22.12.2017р.).

Згідно з наявною в матеріалах справи специфікацією до договору поставки №1167-ВЭ від 24.10.2016р., сторонами узгоджено асортимент, кількість та умови поставки товару, а саме:

- найменування продукції: добавка технологічна до вуглецевого палива «KATWILL», в кількості 10400,00л, загальною вартістю 12480000,00 грн.;

- строк поставки: грудень 2016р.-2017р. протягом 15 днів з моменту відправлення заявки покупця;

- умови та місце призначення поставки: DDP, згідно (Інкотермс 2010), ДТЕК «Луганська ТЕС»,91482, м.Щастя, Луганської обл., вул.Гагаріна,1 «О».

Як встановлено, згідно видаткової накладної №РН-0000005 від 06.02.2018р. позивачем поставлено, а відповідачем прийнято на підставі наряду на отримання ТМЦ №3015 від 06.02.2018р. товар за договором №1167-ВЭ від 24.10.2016р. на загальну суму 720000,00 грн.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за договором не спростований та не заперечується.

Доказів наявності претензій, звернень відповідача до позивача з приводу кількості, якості отриманого товару згідно з вимогами розділу 2 договору №1167-ВЭ від 24.10.2016р. до матеріалів справи не надано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.4 договору №1167-ВЭ від 24.10.2016р. розрахунки за поставлену продукцію за даним договором здійснюються покупцем в порядку та в терміни погоджені сторонами у відповідних специфікаціях, що є невідємною частиною договору.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Кінцеві розрахунки між покупцем та продавцем здійснюються на підставі даних про якість, кількість, асортимент та комплектність продукції, визначених у відповідності з розділом 2 даного договору (п.5.5 договору).

Згідно з п.5 специфікації до договору поставки №1167-ВЭ від 24.10.2016р. розрахунки за поставлену продукцію здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 120 календарного дня з дати поставки продукції на підставі врученого покупцем рахунку за умови надання постачальником належно оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами договору.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар у строк до 13.06.2018р. включно.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 720000,00 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав.

За приписом ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст.551 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України предметом неустойки є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства, при цьому розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Згідно з п.6.8 договору №1167-ВЭ від 24.10.2016р. в разі несвоєчасної оплати продукції покупець, за письмовою вимогою постачальника, виплачує неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості несвоєчасно оплаченої продукції, проте не більше 5% від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

Згідно вказаного пункту договору, у звязку з тим, що сума пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 14.06.2018р. по 20.08.2018р. перевищує 5% від вартості неоплаченої продукції в розмір 720000,00 грн., позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача неустойки в сумі 36000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 4024,11 грн. за період з 14.06.2018р. по 20.08.2018р.

За висновками суду, розрахунок неустойки та трьох процентів є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 760024,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 720000,00 грн., неустойка в сумі 36000,00 грн., три проценти річних в сумі 4024,11 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Катерра", м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Східенерго", м.Курахове про стягнення заборгованості в сумі 760024,11 грн., у тому числі основний борг в сумі 720000,00 грн., неустойка в сумі 36000,00 грн. та три проценти річних в сумі 4024,11 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДТЕК "Східенерго" (85612 Донецька область, м.Курахове, вул.Енергетиків, 34, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Катерра" (03142 м.Київ, вул.Кржижановського, б.4, оф.4, ) основний борг в сумі 720000,00 грн., неустойку в сумі 36000,00 грн. та три проценти річних в сумі 4024,11 грн., всього заборгованість в сумі 760024,11 грн., судовий збір в сумі 11400,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 12.11.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 13.11.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина