ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" листопада 2018 р. Справа № 924/835/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В. при секретарі судового засідання Виноградов Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Девдюк Лілії Василівни, м. Хмельницький

про стягнення 65293,36 грн., з яких: 58378,68 грн. заборгованості за кредитом, 5403,07 грн. заборгованості за відсотками, 806,98 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 444,58 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 174,22 грн. інфляційних витрат за кредитом, 85,83 грн. інфляційних витрат за відсотками

Представники сторін:

від позивача: не з'явився (Панченко Д.В. за довіреністю №02-03/2623 від 16.08.2018р. був присутній у судовому засіданні 25.10.2018р. та 30.10.2018р.);

від відповідача: Девдюк Л.В.

Рішення виноситься 12.11.2018р., оскільки в судовому засіданні 25.10.2018р. та 30.10.2018р. оголошувалась перерва.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 65293,36 грн., з яких: 58378,68 грн. заборгованості за кредитом, 5403,07 грн. заборгованості за відсотками, 806,98 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту (загалом за період з 06.07.2017р. по 18.06.2018р.), 444,58 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків (загалом за період з 06.07.2017р. по 18.06.2018р.), 174,22 грн. інфляційних витрат за кредитом (загалом за період червень 2017р. - травень 2018р.), 85,83 грн. інфляційних витрат за відсотками (загалом за період червень 2017р. - травень 2018р.).

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем обов'язків за договором кредиту від 22.11.2006р. №880/395-РКМ338, положення ст. ст. 509, 626, 525, 526, 625, 1054, 1049 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 12.11.2018р. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судовому засіданні 18.10.2018р. зазначав, що погоджується з наявністю заборгованості за договором кредиту від 22.11.2006р. №880/395-РКМ338.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

22.11.2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (станом на час розгляду справи - акціонерним товариством "Укрсоцбанк", кредитор, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Девдюк Лілією Василівною (позичальник, відповідач) укладений договір кредиту №880/395-РКМ338, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40000,00 доларів США зі сплатою 13% річних та з наступним графіком погашення суми основної заборгованості: по 223,00 долари США до 5-го числа включно кожного місяця, починаючи з грудня 2006 року з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 05.11.2021р., а суму 83,00 долари США надалі за текстом - "Кредит", на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2 договору, кредит надається позичальнику на ремонт житлової нерухомості.

Відповідно до п. 2.1 договору видача кредиту проводиться шляхом видачі Позичальнику готівки або оплати з позичкового рахунку Позичальника №7251 розрахункових документів Позичальника на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору.

Згідно з п. 2.4 договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360): в останній робочий день першого місяця - користування Кредитом за період з дня надання Кредиту по передостанній робочий день першого місяця користування Кредитом; починаючи з другого місяця користування Кредитом, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця; в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує дню повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

За п. 2.5 договору сплата процентів за користування Кредитом здійсниться у валюті Кредиту щомісячно до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, на рахунок №7251 в Хмельницькій області філії АКБ "Укрсоцбанк", а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Згідно з п. 2.6 договору позичальник доручає Кредитору здійснювати договірне списання коштів в сумі Кредиту та нарахованих процентів з рахунків Позичальника в АКВ "Укрсоцбанк": в останній день кожного періоду визначеного н. 2.5. цього Договору, сум, що підлягають сплаті за нарахованими процентами; в день визначений п.п. 1.1.1 п. 1.1 цього Договору, сум, що підлягають сплаті за Кредитом.

У відповідності до п. 2.7 договору погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції.

За п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником строків платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів згідно графіку погашення, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п. 7.3 договору він набирає чинності з дати його укладання та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Договором про внесення змін та доповнень №1 від 21.10.2008р. внесено зміни до додатку "тарифи за послуги по наданню кредитів".

Договором про внесення змін та доповнень №2 від 22.01.2009р. внесено зміни до договору кредиту №880/395-РКМ338 від 22.11.2006р., викладено п. 4 у новій редакції. погашення Кредиту здійснюється частинами у валюті Кредиту в сумі не менш ніж 223,00 долари США на позичковий рахунок №7251 в Хмельницькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", МФО 315018, щомісячно до 5 числа включно місяця, починаючи з грудня 2006 року, з кінцевою датою погашення до 05 листопада 2021 року в сумі 83,00 долари США. У разі, якщо термін погашення частини Кредиту припадає на встановлений для банків неробочий день (в тому числі в робочий день без клієнтів), він переноситься на найближчий за ним робочий день. Сплата відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту на рахунок №7251 в Хмельницькій обласній філії АКБ "Укрсоцбанк", МФО 315018, щомісячно до 5 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти.

13.07.2012р. між сторонами укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту №880/395-РКМ338 від 22.11.2006р., за яким сторони дійшли до взаємної згоди починаючи з 11.07.2012р. змінити валюту Кредиту за Договором та перевести суму Кредиту у розмірі 16901,35 доларів США в гривню за курсам 8,14 гривень за 1 долар США, яка станом на дату укладення цього Договору про внесення змін становить 137576,99 грн. Погашення заборгованості за Кредитом, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін становить 137576,99 грн., буде здійснюватись рівними частинами, періодично - до 05 числа кожного місяця, в сумі 1228,37 грн., та з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом до 05.11.2021р. (включно) в сумі 1227,92 грн. на умовах, визначених цим Договором про внесення змін та Договором.

За п. 4 договору про внесення змін №2 до договору кредиту №880/395-РКМ338 від 22.11.2006р. сторони домовились встановити проценту ставку за користування Кредитом в наступному розмірі: починаючи з 13.07.2012р. по 13.07.2014р. включно процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 14,5 % річних; починаючи з 14.07.2014р. по 05.11.2021р. включно процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 16,5%.

У матеріалах справи наявна заява про видачу кредитних коштів готівкою в розмірі 40000,00 доларів США від 22.11.2006р.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між банком та Фізичною особою - підприємцем Девдюк Лілією Василівною виникли на підставі договору кредиту від 22.11.2006р. №880/395-РКМ338, предметом якого є зобов'язання банку надавати клієнту грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, та зобов'язання клієнта повертати кредит у строки/терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами до нього, сплачувати проценти.

Згідно із ч. 6 ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківським кредитом є будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

У відповідності до ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Положеннями статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1046 параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (п. 1ст. 1048 ЦК України).

Здійснивши перевірку правильності розрахунку заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками станом на 18.06.2018р., суд прийшов до висновку, що розрахунок здійснений вірно, відповідно, 58378,68 грн. заборгованості за кредитом та 5403,07 грн. заборгованості за відсотками, які нараховані за договором кредиту від 22.11.2006р. №880/395-РКМ338 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 806,98 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 444,58 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, які нараховані загалом за період з 06.07.2017р. по 18.06.2018р.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.2 договору у разі прострочення позичальником строків платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів згідно графіку погашення, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором.

За змістом положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом враховується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредиту від 22.11.2006р. №880/395-РКМ338.

Суд, здійснивши перевірку правильності розрахунку пені, прийшов до висновку, що розрахунок здійснений не вірно, відповідно, здійснивши перерахунок пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків, які нараховані загалом за період з 06.07.2017р. по 18.06.2018р., розмір пені, який підлягає стягненню, складає: 795,90 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 438,66 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Таким чином, у частині 11,08 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 5,92 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків належить відмовити.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 174,22 грн. інфляційних витрат за кредитом, 85,83 грн. інфляційних витрат за відсотками загалом за період червень 2017р. - травень 2018р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997р., визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов'язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов'язання, за період з моменту виникнення обов'язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов'язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо порядку розрахунку інфляційних втрат наведена у постанові Верховного Суду від 26.07.2018р. по справі №910/23359/15.

Таким чином, здійснивши перевірку правильності розрахунку інфляційних витрат, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 174,22 грн. інфляційних витрат за кредитом та 85,83 грн. інфляційних витрат за відсотками загалом за період червень 2017р. - травень 2018р., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" м. Київ до Фізичної особи - підприємця Девдюк Лілії Василівни, м. Хмельницький про стягнення 65293,36 грн., з яких: 58378,68 грн. заборгованості за кредитом, 5403,07 грн. заборгованості за відсотками, 806,98 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 444,58 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 174,22 грн. інфляційних витрат за кредитом, 85,83 грн. інфляційних витрат за відсотками задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Девдюк Лілії Василівни (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0001, ) 58378,68 грн. (п'ятдесят вісім тисяч триста сімдесят вісім гривень 68 коп.) заборгованості за кредитом, 5403,07 грн. (п'ять тисяч чотириста три гривні 07 коп.) заборгованості за відсотками, 795,90 грн. (сімсот дев'яносто п'ять гривень 90 коп.) пені за несвоєчасне повернення кредиту, 438,66 грн. (чотириста тридцять вісім гривень 66 коп.) пені за несвоєчасне повернення відсотків, 174,22 грн. (сто сімдесят чотири гривні 22 коп.) інфляційних витрат за кредитом, 85,83 грн. (вісімдесят п'ять гривень 83 коп.) інфляційних витрат за відсотками, 1761,54 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня 54 коп.) витрат по оплаті судового збору.

У частині 11,08 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 5,92 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст складено 15.11.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу (03150, м. Київ, вул. Ковпака,29),

3 - представнику позивача Надточій О.В. (АДРЕСА_2),

4 - відповідачу (АДРЕСА_1).

Секретар с/з Устінова А.П.

15.11.2018р.