ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018м. ДніпроСправа № 904/3909/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГАРТ БУД", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Губаренко Олександра Станіславовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором підряду

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Шестерня Н.О., довіреність від 06.09.2018;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БОГАРТ БУД" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Губаренко Олександра Станіславовича (далі - відповідач) про стягнення суми 37 508, 00 грн. авансу, перерахованого позивачем на користь позивача за договором на індивідуальне замовлення робіт №53 від 05.12.2017 (далі - Договір), а також 808, 00 грн. 3% річних, 2 029, 95 грн. інфляційних та 9 885, 26 грн. штрафу. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 7 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань за Договором в частині виконання передплачених позивачем робіт.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГАРТ БУД" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №904/3909/18 в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2018 підготовче засідання відкладено на 25.10.2018.

05.10.2018 відповідач надав відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти позову, вказує, що за змістом укладеного між сторонами Договору строк виконання робіт не настав, а відтак відповідачем не порушено зобов'язань за Договором в частині порушення строку виконання робіт. Також, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних, нарахованих відповідно до суми сплаченого позивачем авансу. Крім того, відповідач заперечує проти стягнення нарахованого позивачем штрафу, оскільки умовами Договору не встановлено терміну виконання робіт. До того ж, відповідач заперечує проти заявленої до стягнення позивачем вартості адвокатських послуг.

Ухвалою суду від 16.10.2018 підготовче засідання відкладено на 30.10.2018.

30.10.2018 позивач надав відповідь на відзив, згідно якої позивач вказує, що з огляду на приписи ч.ч.1, 3 ст. 651, ч. 2 ст. 849 ЦК України та факт часткового повернення відповідачем суми авансу у розмірі 1 000, 00 грн., Договір є розірваним. Разом з тим, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу та вартості адвокатських послуг.

У зв'язку з перебуванням судді Суховарова А.В. у відрядженні, підготовче засідання по справі №904/3909/18, призначене на 25.10.2018, не відбулось, ухвалою суду від 16.10.2018 підготовче засідання призначено на 30.10.2018.

В судовому засіданні 30.10.2018 оголошено перерву до 05.11.2018.

02.11.2018 позивачем надано пояснення, згідно яких позивач вказує, що відповідачем не повернуто позивачу підписаної заяви-вимоги про розірвання договору, проте з огляду на часткове повернення відповідачем сплаченого позивачем авансу, позивач вважає договір розірваним.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 05.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 між позивачем (підрядником) та відповідачем (генпідрядником) укладено договір на індивідуальне замовлення робіт №53 (далі - Договір).

Замовник дає індивідуальне замовлення, а виконавець зобов'язується виконати роботу, визначену у Додатку №1, що додається до Договору і є його невід'ємною частиною в строк, визначений у даному Договорі. Виконавець під час оформлення замовлення на виготовлення замовлення повинен, надати замовнику професійну консультацію та узгодити з ним вироби за зразками - моделями, затвердженими в установленому порядку, або проекти, матеріали, фурнітуру тощо, що підтверджується підписом замовника (п.1.1 Договору)

Склад та об'єм робіт, що виконуються за Договором, визначається проектно-кошторисною документацією. Перелік об'єктів, на яких виконуються робот, зазначений у Додатку №1 до Договору (п.1.2 Договору)

Замовник зобов'язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу (п.1.3 Договору)

За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві її ціну в розмірі 53 900,00 грн., що визначена у Додатку № 1, який додається до Договору і є його невід'ємною частиною (п.2.1 Договору)

Відповідно до Додатку №1 до Договору відповідач зобов'язується виготовити панелі для радіаторів, вироблених з одностороннього ламінованого МДФ 16мм товщиною, білого кольору, з прорізями 20 мм, з монтажем та доставкою.

Згідно пункту 4.2 Договору адреса здавання-приймання: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Брестська 21, (СЗШ № 76)

Строки оплати при готівковому виді розрахунку:

- протягом 1 (одного) дня з моменту підписання цього Договору замовник сплачує виконавцю авансу розмірі 70%;

- протягом 1 (одного) дня з моменту повідомлення замовника про готовність замовлення, до здавання та передачі замовник провадить остаточний 100% розрахунок з виконавцем. (п.2.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору виконавець зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 1 (одного) дня з моменту отримання коштів, зазначених у п.п.2.3 - 2.5 Договору.

За порушення терміну виконання робіт, встановленого пунктом 3 Договору, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0, 07% від суми Договору за кожний день прострочення (п.6.4 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору 08.12.2017 року позивачем перераховано на рахунок відповідача аванс у розмірі 37 508, 00 грн. (а.с.16), проте відповідачем не розпочато обумовлених Договором робіт, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму перерахованого на користь позивача авансу у розмірі 37 508, 00 грн.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 09.12.2017 по 28.08.2017 у розмірі 808, 00 грн., інфляційні за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 2 029, 95 грн. та штраф у розмірі 0,7% на суму 9 885, 26 грн.

04.06.2018 (а.с.58) відповідачем частково повернуто позивачу аванс у розмірі 1 000, 00 грн.

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано господарському суду доказів добровільної сплати решти спірної суми заборгованості у розмірі 36 508, 00 грн., обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростовано.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З огляду на приписи пункту 3.1 Договору та здійснену 08.12.2017 позивачем передплат , відповідач зобов'язаний розпочати виконання обумовлених Договором робіт з 09.12.2017.

Станом на час розгляду справи передплачені позивачем роботи не виконанні відповідачем, що не заперечується останнім.

За змістом приписів частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень частини 1, 3 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Заявою від 02.05.2018 (а.с.59-61) позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо розірвання Договору та, відповідно, підписання Додаткової угоди №1 до Договору, за змістом якої Договір є розірваним, а відповідач зобов'язаний повернути сплачений на його користь позивачем аванс у розмірі 37 508,00 грн.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження початку обумовлених Договором робіт, суд вважає правомірною вимогу позивача про розірвання Договору за вимогою позивача, у зв'язку з чим Договір вважається розірваним з дати звернення позивача з вимогою щодо розірвання Договору - з 02.05.2018.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 04.06.2018 відповідачем сплачено на користь позивача суму 1 000, 00 грн. в рахунок часткового повернення сплаченого позивачем авансу (а.с.58), у зв'язку з чим в цій частині позовних вимог відмовляється судом, в той час як вимоги позивача про стягнення з відповідача авансу у розмірі 36 508, 00 грн. задовольняються судом.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу суд зазначає наступне.

Враховуючи факт розірвання Договору за вимогою позивача з 02.05.2017, суд дійшов висновку щодо прострочення терміну виконання обумовлених Договором робіт в період з 10.12.2017 року по 02.05.2018 року, у зв'язку з чим судом здійснено перерахунок заявленого до стягнення позивачем штрафу за вказаний період.

За викладених обставин, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу на суму 5 433, 12 грн. (37,73 грн.(0,07% за 1 день) х 144 дні (термін прострочення за період з 10.12.2017 року по 02.05.2018 року)), в той час як в решті позовних вимог про стягнення штрафу відмовляється судом.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних та 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно приписів пункту 5.2 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 №14 обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вичиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

За викладених обставин, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за період з 09.12.2017 по 28.08.2017 у розмірі 808, 00 грн. та інфляційних за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 2 029, 95 грн. у суду відсутні.

Заперечення відповідача щодо відсутності порушення зобов'язань за Договором в частині строку виконання робіт, відхиляються судом, з огляду на те, що відповідачем не розпочато роботи у строк визначений пунктом 3.2 Договору, за змістом якого, виконавець зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 1 (одного) дня з моменту отримання коштів, зазначених у п.п.2.3 - 2.5 Договору.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

Разом з тим, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 7 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем внаслідок звернення з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.

На підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав договір про надання правової допомоги №1-07/18 від 01.07.2018, укладений між позивачем та адвокатом Шестерня Н.О., свідоцтво №2788 від 06.03.2014 про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер серії ДП №1187/009 від 29.08.2018, платіжне доручення №3690 від 28.08.2018 про сплату ТОВ "БОГАРТ БУД" на користь адвоката Шестерня Н.О юридичних послуг у розмірі суми 7 500,00 грн., а також банківську виписку з рахунку ТОВ "БОГАРТ БУД", що підтверджує перерахування на рахунок адвоката Шестерня Н.О. суми 7 500, 00 грн.

За змістом приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частинами 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на викладене та враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у даному спорі, кількість часу, необхідного на виконання адвокатом робіт (надання послуг), суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості та співрозмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, розрахунок вартості послуг за надану професійну правничу допомогу на суму 7 500, 00 грн. є завищеними, а тому розмір таких витрат підлягає обмеженню сумою 5 000, 00 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Губаренко Олександра Станіславовича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГАРТ БУД" (49033, м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, буд.122, код 35987296) суму 36 508, 00 грн. основного боргу, 5 433, 12 грн. штрафу, 4 174, 81 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 1 471, 21 грн. судового збору.

В частині позовних вимог на суму 1 000, 00 грн. основного боргу, 808, 00 грн. 3% річних, 2 029, 95 грн. інфляційних, 3 325, 19 грн. витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 12.11.2018

Суддя А.В. Суховаров