УХВАЛА

12 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 903/384/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (далі - Товариство)

на ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018

за позовом Національного Банку України

до Товариства

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 4 072 000 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк",

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 зі справи № 903/384/18, ухвалити нове судове рішення про зупинення провадження у справі №903/384/18 до вирішення справи №910/7913/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2018 колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Селіваненко В.П. (головуючий), Булгакова І.В. і Львов Б.Ю. передано касаційну скаргу у справі № 903/384/18.

02.11.2018 на адресу Касаційного господарського суду від Національного Банку України (далі - НБУ) надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження в порядку статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в якому НБУ просить відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства у справі №903/384/18, касаційну скаргу повернути заявнику. У своїх запереченнях НБУ зазначає, що ухвали суду першої інстанції як про зупинення провадження у справі, так і про відмову у зупиненні провадження у справі, не входять до переліку ухвал, які підлягають окремому касаційному оскарженню після їх перегляду в апеляційному порядку. Крім того, НБУ зазначає, що передбачений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя.

Дослідивши матеріали касаційної скарги та додані до неї документи, заперечення проти відкриття касаційного провадження, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з приписами частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У поданій касаційній скарзі Товариство просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018, залишену без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 справі № 903/384/18, відповідно до якої господарський суд першої інстанції у задоволенні клопотання Товариства про зупинення провадження у справі № 903/384/18 до вирішення справи № 910/7913/18 господарським судом міста Києва відмовив. У касаційній скарзі скаржник зазначає про те, що стаття 287 ГПК України не містить прямої заборони на оскарження постанови апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, а тому, на думку скаржника, відмова у доступі до оскарження означає відмову у доступі до правосуддя. Крім того, Товариство стверджує про наявність права на оскарження не лише позитивної ухвали, а й негативної ухвали, зазначивши про забезпечення таким чином такого принципу судочинства, як рівність сторін. Скаржник зазначає, що оскарження ухвали про відмову в зупиненні провадження у справі одночасно з рішенням господарського суду є неможливим, оскільки за таких обставин справа вже буде розглянута по суті без виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які з'ясовуються в іншій справі.

Однак ухвала про відмову у зупиненні провадження у справі не міститься у переліку ухвал, на які згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку.

Посилання ж скаржника на неможливість прийняття рішення у даній справі без зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи для виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте мають значення для конкретної справи, ґрунтуються на припущеннях скаржника. Водночас якщо за результатом розгляду такої пов'язаної справи буде встановлено наявність обставин, фактів, які мають значення для розгляду даної справи, Товариство не буде позбавлене права й можливості порушити, за наявності підстав для цього, питання про перегляд судового рішення в даній справі у порядку розділу IV глави 3 ГПК України.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини Levages Prestations Services v. France (№ 21920/93, §48, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 зі справи № 903/384/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу господарського суду Волинської області від 09.08.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.10.2018 зі справи № 903/384/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов