ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" листопада 2018 р. Справа № 906/583/18

Головуючий суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р.

(постановлене о 11:05 год., у м. Житомирі, повний текст складено 11.10.2018р.)

у справі №906/583/18 (суддя Кравець С.Г.)

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Евролідер"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод"

про стягнення 46383,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р. у справі №906/583/18 частково задоволено позовні вимоги. Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Евролідер": 29000,00 грн. основного боргу, 5589,31 грн. пені, 1107,43 грн. інфляційних втрат, 499,24 грн. 3% річних, 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору, 4400,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Закрито провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 10187,41 грн.

12.11.2018р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод", відповідно до якої скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р. у справі № 906/583/18 в частині стягнення 4400,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Суд зазначає, що з урахуванням положень частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір слід обраховувати у відсотковому співвідношенні до оспорюваної суми лише у випадках, коли така сума судового збору є не нижчою за 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та не перевищує 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" оскаржує судове рішення лише в частині стягнення 4400,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, а згідно з порядком обрахування сплати судового збору (4400,00 грн. х 1,5%) - розмір судового збору, що підлягав би сплаті при поданні позовної заяви становить 66,00 грн., що є нижче за 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.), то звертаючись з даною апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р. у справі № 906/583/18 скаржнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2643,00 грн. (1762,00 грн. х 150%).

Однак, заявником до апеляційної скарги додано докази сплати судового збору лише в сумі 343,00 грн. (квитанція №0.0..1 від 05.11.2018р.), тобто недоплата судового збору становить 2300,00 грн. (2643,00 грн. - 343,00 грн.).

Також, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржник оскаржує рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р. у справі № 906/583/18 (повний текст складено 11.10.2018р.), останній строк оскарження якої за приписами статті 256 ГПК України припадає на - 31.10.2018р., натомість апеляційну скаргу було направлено на адресу місцевого господарського суду лише 05.11.2018р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист на ім'я Господарського суду Житомирської області та відомостями наявними на поштовому конверті, тобто з пропуском процесуального строку на подання апеляційної скарги.

В тексті апеляційної скарги, скаржник зазначає, що в судовому засіданні 04.10.2018р. повноважний представник останнього присутній не був. Рішення суду було отримано лише - 17.10.2018р., а тому на його думку, строк на апеляційне оскарження не пропущений за приписами частини 2 статті 256 ГПК України.

Апеляційний суд визнає такі міркування скаржника необґрунтованими та відхиляє їх, оскільки поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в розумінні приписів частини 2 статті 256 ГПК України можливе саме за наявності відповідного клопотання.

Таким чином, поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності клопотання про поновлення цього строку та обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Відповідно до ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч.3 ст.258, ч.3 ст.260 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.10.2018р. у справі № 906/583/18 - залишити без руху.

2. Скаржнику - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" усунути, протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду: докази доплати судового збору у сумі - 2300 грн., мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Роз'яснити апелянту, що невиконання вимог даної ухвали, тягне за собою наслідки передбачені ч.4 ст.174, ч.4 ст.260 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем.

Суддя-доповідач ОСОБА_1