ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Справа № 924/267/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.07.2018 у справі № 924/267/18 (суддя Виноградова В.В.)

за позовом ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" м.Хмельницький

до відповідача -1 Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до відповідача -2 Приватного підприємства "Поділля Житлобудінвест" м. Хмельницький

про визнання припиненим приватному підприємству Поділля Житлобудінвест права оренди земельної ділянки площею 2000 кв.м. по вул. Камянецька, 145 А в м.Хмельницькому, наданої на підставі договору оренди землі №1116/01 від 19.04.2016 р.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 - адвокат, довіреність від 12.04.2018 року;

відповідача 1- не з'явився;

відповідача 2- ОСОБА_3 - директор;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 31 липня 2018 року у справі №924/267/18 у позові ОСОБА_1 співвласників багатоквартиного будинку Медовий до Хмельницької міської ради та ПП Поділля Житлобудінвест про визнання припиненим Приватному підприємству Поділля Житлобудінвест права оренди земельної ділянки площею 2000 м. кв. по вул. Кам'янецькій145А в м. Хмельницькому, наданої на підставі договору оренди землі №1116/01 від 19.04.2016 відмовлено.

27 серпня 2018 року, не погоджуючись із постановленим рішенням ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" звернулося з апеляційною скаргою, в якій, з підстав висвітлених у ній просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги. Підставами для скасування зазначеного судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що суд при винесенні рішення зробив неправильний висновок стосовно неможливості припинення права оренди земельної ділянки ПП Поділля Житлобудінвест з тієї причини, що право оренди на цю земельну ділянку не може перейти до Позивача в тому обсязі та на тих умовах, які встановлені договором оренди землі від 19.04.2016 для попереднього землекористувача - Відповідача - 2, а також неправильним є висновок щодо неефективності обраного Позивачем способу захисту свого права, оскільки не врахував ту обставину, що з передачею Позивачу Відповідачем 2 побудованого житлового комплексу Позивач став фактично користуватись і земельною ділянкою площею 0,20 га, на якій комплекс розміщений, тому якраз після припинення права оренди попереднього користувача і можливе вирішення питання передачі права власності чи постійного користування на займану Позивачем земельну ділянку відповідно до вимог ст. ст.116 та 125 ЗК України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №924/267/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" та призначено розгляд скарги на 13 листопада 2018 року об 11:00 годині.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2018 про відкриття провадження у справі було отримано сторонами у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 231, 243-244).

Хмельницька міська рада подала до суду клопотання вих. №02-14-3643 від 25.10.2018, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції з Господарським судом Хмельницької області ( м. Хмельницький, майдан Незалежності , 1) (а.с. 232-239).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 у справі №924/267/18 клопотання Хмельницької міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/267/18 задоволено. Доручено забезпечити проведення відеоконференції Господарському суду Хмельницької області (а.с. 240-241).

Хмельницька міська рада не забезпечила явку повноважного представника в судове засідання 13.11.2018, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку та клопотала про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 13.11.2018 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник ПП Поділля Житлобудінвест в судовому засіданні 13.11.2018 підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що 11 грудня 2014 року між Приватним підприємством "Хмельницькмед" (продавець) та Приватним підприємством "Поділля Житлобудінвест" (покупець) укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець передає у власність, а покупець приймає будівлю складських приміщень загальною площею 335,4 кв.м., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 145, і сплачує за нього обговорену грошову суму; будівля розташована на орендованій земельній ділянці площею 0,3352 га, кадастровий номер якої :08:003:0067. Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками (а.с.105).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (від 11.12.2014 р. №30839706) за ПП "Поділля Житлобудінвест" зареєстровано право приватної власності на будівлю складських приміщень загальною площею 335,4 кв.м по вул. Кам'янецькій, 145 у м. Хмельницькому (а.с. 106-112).

Згідно витягу з рішення п'ятдесят другої сесії Хмельницької міської ради від 26 серпня 2015 року №37, вирішено припинити право постійного користування ПП "Хмельницькмед" земельною ділянкою у м.Хмельницькому по вул.Кам'янецька, 145 :08:003:0307) площею 2000 м.кв. та надати зазначену земельну ділянку в оренду приватному підприємству "Поділля Житлобудінвест" для обслуговування будівлі складських приміщень по вул. Кам'янецкій, 145-А (договір купівлі-продажу від 11.12.2014 р/н 2346, довідка управління архітектури та містобудування від 15.06.2015 №2032/03-01-15) на 10 років.

19 квітня 2016 року між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та Приватним підприємством "Поділля Житлобудінвест" (орендар) укладено договір оренди землі №1116/01 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення п'ятдесят другої сесії міської ради від 26.08.2015 №37, із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Кам'янецькій, 145-А (п. 1 договору). Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками (а.с. 10-11).

Згідно з п. 2 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2000 м.кв. (кадастровий номер :08:003:0307).

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - одноповерхова капітальна нежитлова будівля, споруда, а також інші об'єкти інфраструктури - проїзди, проходи та площадки площею 1477 м.кв. (п. 3 договору).

За умовами п. 15, п. 16 земельна ділянка передається в оренду для обслуговування будівлі складських приміщень; цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови.

Пунктом 37 договору передбачено, що його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 договору). Відповідно до п. 8 договору він укладений на 10 років та діє до 26.08.2025 року.

Згідно матеріалів справи, до договору додано копії додатків: розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 18.01.2016, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.01.2016 №18-28-99.4-339/0/15-16, план землекористування, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 12-18).

Зокрема, згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки Хмельницька міська рада передала, а ПП "Поділля Житлобудінвест" прийняло на підставі договору оренди землі №1116/01 від 19.04.2016 та рішення п'ятдесят другої сесії міської ради від 26.08.2015 №37 земельну ділянку площею 2000 м. кв., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул. Кам'янецька, 145-А, для обслуговування будівлі складських приміщень.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (від 17.05.2017 №87300451) зареєстровано знищення об'єкта нерухомого майна, акт знесення від 30.11.2016, виданий ФОП ОСОБА_4, а саме: будівлі складських приміщень загальною площею 335,4 кв.м. по вул. Кам'янецькій, 145, належної на праві приватної власності ПП "Поділля Житлобудінвест" на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2014 №2346, зареєстровано припинення права власності.

У матеріали справи надано копію акта знесення від 30.11.2016, виданого ФОП ОСОБА_4 (інженер), про знесення у зв'язку з початком нового будівництва; копію декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 27.03.2014; копію повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих/будівельних робіт, зареєстрованої управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 14.10.2016 року (а.с. 48-49).

У матеріалах справи наявна також копія декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 03 квітня 2017 року за №ХМ88, щодо об'єкта: будівництво 50 кв. житлового будинку з вбудованим спеціалізованим магазином по бджільництву, вул. Кам'янецька, 145-А. Замовник: ПП "Поділля Житлобудінвест", копія довідки управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради (від 16.05.2017 №1321/03-01-17) про знаходження будинку за адресою: вул. Кам'янецька, 145А, м. Хмельницький.

Також матеріали справи містять копію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №110 від 22.11.2012 по вул. Кам'янецька, 145 в м. Хмельницькому.

13 липня 2017 року протоколом установчих зборів затверджено статут ОСББ "Медовий", відповідно до п. 1 якого останнє створено власниками квартир та нежитлових приміщень (співвласники) багатоквартирного будинку (багатоквартирних будинків) №145-А (будинок), що розташований за місцезнаходженням: м. Хмельницький, Кам'янецька, будинок 145-А, відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". За умовами п. 3 р. 4 статуту майно об'єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (від 20.07.2017 №03.3-11/431) об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" зареєстровано 17.07.2017 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об'єкта нерухомого майна (від 11.04.2018 №120232506) права власності на нежитлові приміщення та квартири за адресою: м.Хмельницький, вул.Кам'янецька, 145-А належать фізичним особам.

18 липня 2017 року між ПП "Поділля Житлобудінвест" та ОСББ "Медовий" складено акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, відповідно до якого були здійснені обстеження активів житлового комплексу по вул.Кам'янецькій, 145-А у м.Хмельницькому та його передача з балансу ПП "Поділля Житлобудінвест" на баланс ОСББ "Медовий". В акті зафіксована площа забудови: 534,6 кв.м., площа прибудинкової території: 0,20 га. Також зазначено, що разом із житловим комплексом (його частиною) передається технічна документація.

Листами від 01.08.2017 та 15.01.2018 ОСББ "Медовий" звернулося до ПП "Поділля Житлобудінвест" щодо передачі земельної ділянки, на якій розташовано будинок, в межах, передбачених для обслуговування прибудинкової території.

У відповідь ПП "Поділля Житлобудінвест" листами від 23.08.2017 та 06.02.2018 повідомило, що ним через ЦНАП на ім'я міського голови направлені документи на припинення договору оренди землі від 19.04.2016 №1116/01 та передачу земельної ділянки в запас міста, оскільки згідно з чинним законодавством пряма передача земельної ділянки до ОСББ "Медовий" не можлива.

Як убачається з описів документів, що додаються до заяви щодо припинення ПП "Поділля Житлобудінвест" права користування (оренди) земельною ділянкою, 23.08.2017 та 06.02.2018 відповідачем 2 з метою отримання рішення про припинення права користування (оренди) земельною ділянкою було подано до ЦНАП, зокрема, заяви на керівника робочого органу, на ім'я міського голови.

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради листом від 02.03.2018 №12-559-02-10 повідомив позивача про те, що посадовими особами управління земельних ресурсів та земельної реформи підготовлено проект рішення сесії міської ради щодо припинення відповідачу 2 права користування земельною ділянкою по вул. Кам'янецькій, 145-А та передачі її в запас міста, який після всіх необхідних погоджень буде розглянутий на сесії міської ради.

Згідно з витягом з протоколу від 06.03.2018 №57 засідання постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища щодо п.40 порядку денного про розгляд проекту рішення "Про припинення права користування земельними ділянками, розірвання договорів оренди землі за згодою сторін та надання земельних ділянок в оренду юридичній та фізичній особам, зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок та внесення змін в рішення сесії міської ради" зазначено, що пунктами 2 і 3 додатку до проекту рішення пропонується припинити, зокрема, ПП "Поділля Житлобудінвест" право користування земельними ділянками та передати їх в запас міста. Одним із запрошених зазначено, що дані питання неодноразово розглядались на засіданнях постійної комісії і були зняті на довивчення через те, що були невирішені питання стосовно благоустрою прилеглих територій. На даний час роботи по благоустрою виконані. Під час обговорення даного питання виникла пропозиція зняти на довивчення пункти 2 і 3 додатку до проекту рішення, яка була проголосована та підтримана.

Листом від 28.03.2018 №12-1328-02-10 виконавчий комітет Хмельницької міської ради повідомив ПП "Поділля Житлобудінвест" про розгляд його звернення щодо розірвання договору оренди землі від 19.04.2016 №1116/01, зокрема, що дане питання розглядалось на засіданнях постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, які відбулися 06.03.2018 та 22.03.2018. За результатами розгляду та голосування, питання щодо припинення права користування земельною ділянкою по вул. Кам'янецькій, 145-А та розірвання договору знято з розгляду.

Позивач звернувся до відповідача 1 з листом (від 29.05.2018 №1), в якому просив передати безоплатно у його власність земельну ділянку 0,2 га по вул. Кам'янецька, 145-А.

Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради листом від 20.06.2018 №12-2550-02-10 відповів, що порядок передання земельних ділянок, передбачений ст. 42 ЗК України, на даний час не визначений. При цьому повідомив, що земельна ділянка по вул. Кам'янецька, 145-А надана в оренду ПП "Поділля Житлобудінвест" та укладено договір оренди №1116/01 від 19.04.2016, який чинний до 26.08.2025.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зі змісту вказаної норми слідує, що порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з тим особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Ця норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З матеріалів справи слідує, що між Хмельницькою міською радою та ПП "Поділля Житлобудінвест" укладено договір оренди землі №1116/01 від 19.04.2016, відповідно до якого Хмельницька міська рада надає, а ПП "Поділля Житлобудінвест" приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення п'ятдесят другої сесії міської ради від 26.08.2015 №37, із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Кам'янецькій, 145-А для обслуговування будівлі складських приміщень.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим відповідачу 2 право оренди земельної ділянки площею 2000 кв.м. по вул. Камянецька, 145 А в м. Хмельницькому, наданої на підставі вищезазначеного договору, мотивуючи тим, що позивачем було прийнято на баланс житловий комплекс, розташований на орендованій відповідачем 2 земельній ділянці, посилаючись на ст. ст. 15, 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 116, 120, 123, 125, 140, 141 Земельного кодексу України.

Положеннями п. п. "а", "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з частинами 1 та 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, між іншим, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України.

Так, положеннями ст. 120 Земельного кодексу України унормовано, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У п. 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" і ст.125 Земельного кодексу України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Статтею 1 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що обєднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

ОСОБА_1 створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання (ст. 4 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідно до ч.2 ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з сукупного аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду до нового власника передбачає й перехід до нього права власності, права користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Разом з тим, положення ст. 42 Земельного кодексу України передбачають особливості правоволодіння землею під багатоквартирними будинками, яке може лише базуватись на праві власності або на праві постійного користування.

З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно, відповідно це не є підставою для розірвання договору. Дана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №915/672/17.

З огляду на те, що земельна ділянка площею 2000 м.кв. по вул. Кам'янецькій, 145А у м. Хмельницькому перебуває в оренді у відповідача 2 на підставі договору оренди землі від 19.04.2016 №1116/01, права на цю земельну ділянку не можуть перейти до позивача в тому обсязі та на тих умовах, які встановлені договором оренди для попереднього землекористувача - відповідача 2.

Місцевий господарський суд, погоджуючись із доводами позивача щодо принципу цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, правомірно встановив та критично оцінив посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог на позицію, викладену у постановах ВСУ у справі №6-2цс15 від 11.02.2015 та №6-2225цс16, оскільки у досліджуваних у цих справах правовідносинах йшлося про перехід прав на земельну ділянку саме в тому обсязі та на тих самих умовах, що діяли для попереднього землекористувача (землевласника), до інших суб'єктів, які, крім того, не мали статусу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що між відповідачами діє чинний договір оренди землі від 19.04.2016 №1116/01, доказів про визнання його недійсним, припинення його дії, розірвання за згодою сторін чи за рішенням суду сторонами не надано. При цьому з позовом про визнання припиненим права користування земельною ділянкою, орендованою за зазначеним договором, звернувся позивач, який не є стороною договору.

Окрім того, позивачем подано позов на захист свого права на земельну ділянку, яке, як слідує зі змісту правовідносин, може бути реалізоване лише у випадку передачі йому земельної ділянки у постійне користування або у власність.

Однак, враховуючи положення ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. ст. 116, 123, 42 Земельного кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що задоволення позову про визнання припиненим права оренди земельної ділянки іншого землекористувача не матиме наслідком безпосередньої реалізації позивачем свого права власності чи права постійного користування земельною ділянкою, відтак задоволення відповідних позовних вимог не призведе до ефективного захисту прав позивача.

Судом враховується, що якби позивач міг бути подальшим орендарем землі: то він ставав би ним автоматично в силу закону, однак в даному випадку позивач не може бути орендарем, тому, щоб отримати земельну ділянку необхідно: спочатку звільнити її від попереднього користувача; отримати рішення органу місцевого самоврядування про передачу у власність чи постійне користування і відповідно оформити це право; лише в подальшому звертатись до суду за захистом порушеного права так як воно (право) вже буде у позивача.

Слід врахувати, що під порушенням права розуміється такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Так, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Тобто сторонами в судовому процесі є суб'єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що задоволення позовних вимог, враховуючи обраний спосіб захисту, не матиме наслідком захисту прав позивача на земельну ділянку, оскільки визнання припиненим права відповідача 2 на користування земельною ділянкою як констатація факту не матиме безпосереднім автоматичним наслідком передачу у власність або в постійне користування земельної ділянки позивачу, право на що позивач прагне захистити шляхом подання цього позову.

В даному випадку ці вимоги фактично направлені на встановлення факту, що має юридичне значення. Однак, вимога про встановлення факту, що має юридичне значення не може бути предметом спору і самостійно розглядатись в окремій справі. Встановлення факту, що має юридичне значення може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Як зазначалось раніше у даній постанові, у разі можливості позивача користуватись земельною ділянкою на умовах оренди він міг набути право орендаря автоматично в силу закону, не розриваючи попереднього договору оренди. Однак, враховуючи відсутність у позивача такого права, законодавець визначив інший механізм набуття права позивачем, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 42 Земельного кодексу України).

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та обставини справи у їх сукупності та взаємозв'язку, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що оскільки позивач не є користувачем земельної ділянки, тому позов ОСББ «Медовий» є передчасним та таким, що не направлений на захист порушеного права в силу його відсутності.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, враховуючи вищезазначені положення законодавства та обставини справи у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 227, 229, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Медовий" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 31.07.2018 у справі №924/267/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "19" листопада 2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Олексюк Г.Є.