УХВАЛА

м. Київ

20.11.2018Справа № 51/528

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє»

про зняття арешту

у справі № 51/528

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Віпкар"
до третя особатовариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" ОСОБА_1
простягнення 738 246,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2013р. (суддя Власов Ю.Л.) позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" (01103, м. Київ, шосе Залізничне, 21; код 19359465) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Віпкар" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 23-Б; код 33059721) борг з урахуванням індексу інфляції в сумі 656455 грн. 20 коп., 3% річних в сумі 996 грн. 38 коп. та судовий збір в сумі 13149 грн. 03 коп. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2014р. рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2013р. у справі № 51/528 залишено без змін.

26.02.2014р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2013р. видано відповідний наказ.

16.11.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» надійшла заява про зняття арешту, в якій заявник просить суд:

- визнати неправомірними дії Печерського районного ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві в частині накладення арешту на майно товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» шляхом винесення постанови № 843/7 від 07.03.2014 у виконавчому провадженні № 42405694;

- зняти арешти з майна товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє», накладений постановою № 843/7 від 07.03.2014 у виконавчому провадженні № 42405694.

Розпорядженням Керівника апарату суду від 16.11.2018 за № 05-23/1994 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 51/528, у зв'язку зі звільненням судді Власова Ю.Л.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2018р., справу № 51/528 передано для розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про зняття арешту судді Привалову А.І.

Водночас, з 15.12.2017р набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про зняття арешту, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на приписи статті 170 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Дослідивши матеріали поданої заяву, судом встановлено, що згідно з постановою від 07.03.2014 державного виконавця ВДВС Печерського РУЮм. Києва з метою виконання наказу Господарського суду міста Києва № 51/528 від 26.02.2014р. було накладено арешт на транспортні засоби, на які рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015р. у справі № 910/8276/15-г право власності визнано за ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що суд не вживав заходів до забезпечення позову в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України (у попередній редакції), що виключає процесуальну можливість зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 51/528 від 26.02.2014р.

Крім того, за приписами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України тільки сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як встановлено судом, заявник - ТОВ «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє», не є учасником справи № 51/528 та не є стороною виконавчого провадження №42405694, в межа якого було накладено оспорюваний заявником арешт на майно, що відповідно виключає можливість звернення до господарського суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 42405694, відкритого з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 51/528 від 26.02.2014р.

Водночас, положеннями статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Тобто, стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначає підстави та порядок зняття арешту з майна, що накладено виконавцем у виконавчому провадженні в ході звернення стягнення на майно боржника.

Як випливає з роз'яснень п. 5 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 № 9 відповідачами у справах за позовами про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту на підставі ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є стягувач і боржник у конкретному виконавчому провадженні, у якому виконавцем накладено арешт на майно боржника, яке позивач вважає своїм.

Отже, законодавство не передбачає такого способу захисту порушеного права, як подання заяви про зняття арешту без вимоги про визнання права власності на майно, що оформлюється відповідною позовною заявою.

Таким чином, судом встановлено, що заявник звернувся з заявою, яка за формою і змістом не є позовною заявою, а також не може розглядатись, як заява про скасування заходів забезпечення позову, оскільки судом в межах справи № 51/528 такі заходи не вживались.

Крім того, подана заява також не є скаргою на дії органу державної виконавчої служби, оскільки заявник правом звернення зі скаргою, за приписами ст.. 339 ГПК України, не наділений.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Каділлак, Шевролє» про зняття арешту та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

2. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов