ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" листопада 2018 р.Справа № 922/2255/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000)

по справі № 922/2255/18

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" (64250, Харківська обл., смт. Донець, вул. Стадіонна, 9)
до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149)
про стягнення 155990,38 грн.
за участю представників:

від позивача - Грищенко А.А., довіреність №2-396д від 02.01.2018

від відповідача (заявника) - Снітко А.В., довіреність №01-26/5841 від 19.10.2018

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 р. акціонерне товариство "Укргазвидобування" особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою за вих. №2-01-7738-3 від 03.08.18 до відповідача - Акціонерного товариства "Харківобленерго", згідно вимог якої позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 137780,50 грн., пеню у розмірі 15220,97 грн., 3 % річних у розмірі 1350,91 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1638,00 грн. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання АТ "Харківобленерго" своїх зобов'язань за договором про спільне використання технологічних електричних мереж № 3/14/09 від 14.09.2009, зокрема п. 7.3 вказаного договору. В якості правових підстав позову посилається, зокрема, на положення статей 248, 525, 526, 611, 901 - 903 ЦК України, ст.ст. 216, 217, 218, 230, 232 ГК України. Позивач також зазначає, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом даної справи складається із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2340,70 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.10.2018 по справі № 922/2255/18 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Харківобленерго" особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" 137780,50 грн. заборгованості; 15220,97 грн. пені; 1350,89 грн. 3 % річних; 1024,65 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2330,64 грн. В решті позову відмовлено

31.10.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства "Харківобленерго" надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000), в якій заявник просить відстрочити виконання рішення від 16.10.2018 по справі № 922/2255/18 до 17.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.10.2018 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000) та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 08.11.2018 о 12:50.

08.11.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від Акціонерного товариства "Укргазвидобування" особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення у справі № 922/2255/18 від 16.10.18 (вх. № 31749).

Позивач у судовому засіданні 08.11.2018 повністю заперечив проти задоволення заяви акціонерного товариства "Харківобленерго" про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000), в обґрунтування заперечень позивачем наголошено про те, що складне фінансове становище, наявність значної заборгованості інших боржників перед відповідачем та наявність податкового боргу у даному разі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки така ситуація у повній мірі стосується обох сторін правовідносин, а наявна заборгованість також ускладнює фінансове становище підприємства позивача. Також, позивачем вказано про те, що для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обов'язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, з урахуванням чого, позивачем вказано про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, оскільки відповідачем не доведено та необґрунтовано неможливість виконання рішення суду у даній справі, не надано доказів на підтвердження реальної можливості його виконання у майбутньому.

Відповідач (заявник) у судовому засіданні 08.11.2018 вимоги поданої заяви про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000) повністю підтримав, просить їх задовольнити та відстрочити виконання рішення від 16.10.2018 по справі № 922/2255/18 до 17.10.2019. В обґрунтування заяви зазначає зокрема про те, що відповідача позбавлено можливості вести господарську діяльність у нормальному режимі, останній не має можливості розпоряджатися коштами на своїх рахунках, оскільки усі кошти перераховуються до ДП "Енергоринок", а також вказує про те, що відповідача повністю позбавлено обігових коштів для здійснення виробничої діяльності та виплати заробітної плати працівникам, що може призвести до техногенної катастрофи через відсутність матеріалів для виконання аварійних робіт. З перелічених вище підстав, відповідачем зазначено про те, що останній накопичував податковий борг, який на 29.10.2018 складав 310 406,2 тис. грн. З урахуванням наведеного, відповідачем у судовому засіданні наголошено про те, що проведення виконавчих дій по виконанню рішення по даній справі буде неможливим, так як усі виконавчі дії повинні бути зупиненими, а, відповідно до ч.4 ст. 34 Закону України № 1404 "Про виконавче провадження" у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має тільки право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

У судовому засіданні 08.11.2018 із виходом до нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду у даній справі відповідач вказує на те, що відповідача позбавлено можливості вести господарську діяльність у нормальному режимі, останній не має можливості розпоряджатися коштами на своїх рахунках, оскільки усі кошти перераховуються до ДП "Енергоринок", а також вказує про те, що відповідача повністю позбавлено обігових коштів для здійснення виробничої діяльності та виплати заробітної плати працівникам, що може призвести до техногенної катастрофи через відсутність матеріалів для виконання аварійних робіт.

З перелічених вище підстав, відповідачем зазначено про те, що останній накопичував податковий борг, який на 29.10.2018 складав 310406,2 тис. грн., про що посилається на довідку про розмір заборгованості. З урахуванням наведеного, відповідачем у судовому засіданні наголошено про те, що проведення виконавчих дій по виконанню рішення по даній справі буде неможливим, так як усі виконавчі дії повинні бути зупиненими, а, відповідно до ч.4 ст. 34 Закону України № 1404 "Про виконавче провадження" у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має тільки право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

З урахуванням викладених обставин, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення суду до 17.10.2019.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд відзначає, що відповідачем не надано належних доказів того, що на момент розгляду даної заяви дійсно існують виняткові обставини, які спричинюють ускладнення або унеможливлюють виконання судового рішення по даній господарській справі відповідно до вимог статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, Суд звертає увагу на те, що відповідач просить відстрочити виконання рішення суду до 17.10.2019 року, проте не надає жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок такого відстрочення рішення суду у даній справі буде виконане.

При цьому, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

У даному разі позивач заперечує проти відстрочення рішення суду, вказує про порушення інтересів підприємства позивача у разі такого відстрочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту гарантованого надходження до відповідача грошових коштів у строк, визначений відповідачем та який вказаний у заяві про відстрочення виконання рішення у даній справі, відповідачем надано не було.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України вимагає наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Перелічені відповідачем обставини не є виключними та такими, що не унеможливлюють виконання рішення.

При цьому, твердження заявника про складне фінансове становище, наявність значної заборгованості інших боржників перед відповідачем та наявність значного податкового боргу не є тими обставинами, з якими приписи ст. 331 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість надання розстрочки, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000) по справі № 922/2255/18 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Харківобленерго" про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 31000) по справі № 922/2255/18.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення згідно ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення

Ухвалу складено та підписано 08.11.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова