ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. Справа № 911/1344/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Сергеєва Олександра Олександровича

до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ.АЙ.КЕЙ.»

про стягнення 95 011,50 грн.

за участю представників:

позивача: Погорілець Р.В. - предст. за дов. від 02.08.2018;

відповідача: Гелхвіідзе Д.Р. - предст. за дов. № 0208/07 від 02.08.2018.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернувся фізична особа-підприємець Сергеєв Олександр Олександрович (далі - ФОП Сергеєв О.О., позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» (далі - ТОВ «ЕМ.АЙ.КЕЙ.», відповідач) про стягнення 95 011,50 грн., з яких: 62 525,25 грн. основного боргу, 9 901,44 грн. пені, 12 420,30 грн. штрафу, 7 918,14 грн. інфляційних втрат та 2 246,37 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем строків розрахунків за роботи, виконані позивачем на підставі Додатків №№ 1-7 до Договору підряду від 11.12.2016 № spd-0083/1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.08.2018.

03.08.2018 через канцелярію суду відповідач подав клопотання за вих. № 55 від 03.08.2018, в якому зазначає, що станом на 03.08.2018 ним не отримано позовної заяви з додатками, що унеможливило складення відзиву на позов та підготовку своєї правової позиції. Посилаючись на вказані обставини відповідач просив суд зобов'язати позивача надати відповідачу належним чином засвідчені: примірник позовної заяви з додатками та докази надсилання позовної заяви відповідачеві, зокрема, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Також відповідач заявив про встановлення йому п'ятиденного строку з дня отримання позовної заяви з додатками для подання відзиву, а також про відкладення підготовчого засідання та продовження підготовчого провадження на тридцять днів.

В судовому засіданні 06.08.2018 представник позивача заперечував проти даного клопотання в частині щодо повторного надсилання копії позовної заяви з додатками та продовження строку підготовчого провадження.

Розглянувши клопотання відповідача за вих. № 55 від 03.08.2018, суд протокольно задовольнив клопотання частково, встановивши відповідачу строк для подання відзиву до 20.08.2018, в решті вимог клопотання відхилено.

Відхиляючи решту вимог клопотання суд виходив з того, що в матеріалах справи наявні докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками, а процесуальним законодавством не передбачено обов'язку позивача повторно надсилати копії позовної заяви з доданими до неї документами в разі неотримання їх відповідачем. Відтак, відсутні правові підстави для задоволення клопотання в цій частині.

Що стосується клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження, останнє відхилено з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 23.06.2018 відкрито провадження у справі, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Відтак, з урахуванням шістдесяти днів, встановлених приписами ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, останнім днем строку підготовчого провадження у справі є 21.08.2018. Тому, станом на 06.08.2018 були відсутні підстави для продовження цього строку.

В судовому засіданні 06.08.2018 судом оголошено перерву до 20.08.2018.

15.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнаються повністю з наступних підстав.

Так, відповідач вважає, що оскільки, виходячи з умов п. 3.1. Додатків №№ 2-7 до Договору, початком виконання робіт по кожному етапу становить 30 календарних днів з моменту отримання передоплати, позивач повинен був розпочати виконання робіт після отримання передоплати. Як зазначив відповідач, оскільки по Додатках №№ 6-7 ним не було здійснено передоплату, відповідно ТОВ «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» не прострочено строків оплати.

Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності для нарахування пені та штрафу. Відповідач з посиланням на ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, твердить, що позивач протягом шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання щодо сплати коштів мало бути виконано не скористався своїм правом застосувати до відповідача штрафні санкції у вигляді пені та штрафу за зобов'язаннями, що встановлені Додатками №№ 2-5 до Договору, не пред'явив протягом шестимісячного строку відповідної претензії, така претензія була надіслана позивачем лише 07.05.2018. Відтак, відповідач вважає, що на момент звернення з розглядуваним позовом до суду, позивач не має права застосовувати та нараховувати вказані штрафні санкції, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, що, на переконання відповідача, є підставою для відмови у задоволенні позову, виходячи з положень ст. ст. 217, 230, 232 Господарського кодексу України.

На підставі ухвали суду від 20.08.2018 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання призначено на 14.09.2018.

07.09.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповідь на твердження відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності останній вважає, що відповідачеві слід відрізняти поняття обчислення строків позовної давності щодо нарахування пені, тобто строку, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України), і строку, в межах якого нараховуються штрафні санкції (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

З доводами відповідача стосовно того, що строк виконання робіт не настав згідно Додатків №№ 6-7 до Договору, оскільки відповідач не здійснив передоплату, позивач не погоджується, посилаючись на норму ст. 531 Цивільного кодексу України, яка визначає право боржника виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Оскільки умовами Договору підряду від 11.12.2016 № spd-0083/1 інше встановлено не було, позивач, керуючись ст. 531 Цивільного кодексу України виконав обумовлені в Додатках №№ 6-7 до Договору роботи, про факт належного виконання яких та прийняття їх замовником, на думку позивача, свідчить складений та підписаний сторонами акт виконаних робіт.

Крім того, оскільки умовами Додатків №№ 6-7 до Договору строки оплати не визначено, позивач на підставі ст. 530 Цивільного кодексу України вважає, що строк оплати, згідно виконаних на підставі Додатків №№ 6-7 робіт, настав після спливу семиденного строку після отримання відповідачем вимоги про сплату заборгованості.

07.09.2018 через канцелярію суду відповідач подав доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких наполягає щодо пропуску позивачем позовної давності. Крім того, відповідач зазначає, що наявність актів виконаних робіт не відображає фактичного виконання умов договору згідно Додатків №№ 2-7 та не встановлює строк оплати.

В підготовчому засіданні 14.09.2018 оголошувалась перерва до 18.09.2018.

В підготовчому засіданні 18.09.2018 суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження, внаслідок чого постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.10.2018.

В судовому засіданні 08.10.2018 судом оголошувалась перерва до 29.10.2018.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів. Представники сторін виступили з заключним словом, посилаючись на обставини і докази досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 29.10.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

11.12.2016 між ТОВ «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» (замовник) та ФОП Сергеєвим О.О. (виконавець) укладено Договір підряду № spd-0083/1 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1. якого в порядку і на умовах, визначених цим договором, виконавець, за замовленням іншої сторони - замовника, зобов'язується виконати роботи, а замовник зобов'язаний прийняти їх та сплатити виконавцю визначену договором винагороду.

Відповідно до п. 2.2. Договору перелік робіт і їх специфікація обмовляється сторонами в додатках. Результат виконаних робіт має відповідати вимогам, визначеним сторонами у додатках до цього договору.

Підпунктом 4.1.4. Договору визначено, що відповідно до умов договору замовник приймає на себе зобов'язання прийняти роботи, виконані відповідно до умов договору та виплатити виконавцю винагороду, а також інші витрати, погоджені з замовником, що виникли у виконавця в ході виконання робіт за цим договором на умовах, в порядку та строки, визначених договором.

В п. 5.1. Договору обумовлено, що роботи за цим договором будуть здійснюватися поетапно і розділені на ітерації. Найменування, загальний опис, обсяг, строки та вартість робіт за кожною ітерацією погоджується сторонами в додатках та/або додаткових договорах, що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору передача результатів робіт та проміжних результатів робіт може здійснюватись, в тому числі, але не обмежуючись, шляхом розміщення виконавцем результатів робіт в мережі Інтернет за доступним сторонам посиланням у хмарному сховищі даних Google Drive.

За результатами виконання робіт за кожним етапом роботи або при достроковому припиненні робіт сторони складають акт виконаних робіт (п. 5.6. Договору).

За виконання робіт за цим Договором, виконавцю виплачується винагорода у розмірі, обумовленому сторонами у додатках та/або додаткових договорах до цього договору. Всі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються сторонами в національній валюті України - гривні (п. 6.1. Договору).

Згідно з п. 9.1. Договору останній набирає чинності з моменту підписання і діє протягом 12 місяців, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами умов договору.

Внаслідок укладення Договору підряду № spd-0083/1 від 11.12.2016 між сторонами, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини за яким регулюються главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

12.12.2016 між сторонами укладено Додаток № 2 до Договору (далі - Додаток № 2), згідно з п. 1.1. якого, керуючись умовами договору підряду, сторони досягли згоди про перелік та специфікацію робіт, які виконуються за першим етапом (ітерацією). За даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 62 100,00 грн., без ПДВ. Оплата робіт по даному додатку проводиться в такому порядку і строки: 1) замовник здійснює передплату у розмірі 31 960,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 15.02.2017; 2) покупець виконує остаточний розрахунок за цим додатком у розмірі 30 140,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 28.02.2017 (п. п. 2.2., 2.3. Додатку № 2).

30.04.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 30/04, відповідно до п. 1 якого згідно рахунку № 64 від 12.12.2016 на суму 31 960,00 грн. без ПДВ, та рахунку № 69 від 12.12.2016 на суму 30 140,00 грн. без ПДВ виконавцем були надані послуги з обслуговування інформаційних баз замовника згідно Додатку № 2 від 12.12.2016 до Договору.

09.03.2017 замовник здійснив оплати на користь виконавця в розмірі 31 960,00 грн. згідно рахунку № 64 та 30 140,00 грн. згідно рахунку № 69.

09.01.2017 між сторонами укладено Додаток № 3 до Договору (далі - Додаток № 3), згідно з п. 1.1. якого, керуючись умовами договору підряду, сторони досягли згоди про перелік та специфікацію робіт, які виконуються за першим етапом (ітерацією). За даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 122 167,00 грн., без ПДВ. Оплата робіт по даному додатку проводиться в такому порядку і строки: 1) замовник здійснює передплату у розмірі 50 000,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 28.02.2017; 2) покупець виконує остаточний розрахунок за цим додатком у розмірі 72 167,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 30.03.2017 (п. п. 2.2., 2.3. Додатку № 3).

04.04.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 04/04, відповідно до п. 1 якого, згідно рахунку № 74 від 27.02.2017 на суму 122 167,00 грн. без ПДВ, виконавцем були надані, а замовником оплачені послуги з обслуговування інформаційних баз замовника згідно Додатку № 3 від 09.01.2017 до Договору.

17.03.2017 замовник здійснив оплату на користь виконавця згідно рахунку № 74 в розмірі 30 000,00 грн., 05.04.2017 - оплату в розмірі 20 000,00 грн. та 27.04.2017 - оплату в розмірі 72 167,00 грн.

09.01.2017 між сторонами укладено Додаток № 4 до Договору (далі - Додаток № 4), згідно з п. 1.1. якого, за даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 72 124,00 грн., без ПДВ. Оплата робіт по даному додатку проводиться в такому порядку і строки: 1) замовник здійснює передплату у розмірі 36 062,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 15.06.2017; 2) покупець виконує остаточний розрахунок за цим додатком у розмірі 36 062,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 30.06.2017 (п. п. 2.2., 2.3. Додатку № 4).

30.06.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 30/06, відповідно до п. 1 якого, згідно рахунку № 80 від 30.03.2017 на суму 72 124,00 грн. без ПДВ, виконавцем були надані, а замовником оплачені послуги з обслуговування інформаційних баз замовника згідно Додатку № 4 від 09.01.2017 до Договору.

19.12.2017 замовник здійснив оплату на користь виконавця згідно рахунку № 80 в розмірі 31 241,75 грн. Залишок несплаченої суми за виконані роботи згідно Акта виконаних робіт № 30/06 становить 40 882,25 грн.

03.04.2017 між сторонами укладено Додаток № 5 до Договору (далі - Додаток № 5), згідно з п. 1.1. якого, за даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 52 079,00 грн., без ПДВ. Оплата робіт по даному додатку проводиться в такому порядку і строки: 1) замовник здійснює передплату у розмірі 26 039,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 15.04.2017; 2) покупець виконує остаточний розрахунок за цим додатком у розмірі 26 040,00 грн., без ПДВ, строк оплати - до 28.04.2017 (п. п. 2.2., 2.3. Додатку № 5).

31.05.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 31/05, відповідно до п. 1 якого, згідно Додатку № 5 від 09.01.2017 до Договору виконавцем були надані послуги з комп'ютерного програмування сайту замовника.

Вартість виконаних робіт склала 52 079,00 грн. (п. 3 Акта виконаних робіт №31/05).

12.06.2017 замовник здійснив оплату вартості виконаних робіт за Актом виконаних робіт № 31/05 в сумі 52 079,00 грн.

03.05.2017 між сторонами укладено Додаток № 6 до Договору (далі - Додаток № 6), згідно з п. 1.1. якого, за даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 16 322,00 грн., без ПДВ. (п.2.2. Додатку № 6).

15.06.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 15/06, відповідно до п. 1 якого, згідно Додатку № 6 від 03.05.2017 до Договору виконавцем були надані послуги з комп'ютерного програмування сайту замовника.

Вартість виконаних робіт склала 16 322,00 грн. (п. 3 Акта виконаних робіт №15/06).

01.06.2017 між сторонами укладено Додаток № 7 до Договору (далі - Додаток № 7), згідно з п. 1.1. якого, за даним етапом виконавець виконує роботи із програмування сайту та обслуговування інформаційних баз замовника.

Загальна вартість робіт за цим додатком становить 5 321,00 грн., без ПДВ. (п. 2.2. Додатку № 7).

30.06.2017 між сторонами підписано Акт виконаних робіт № 30/06, відповідно до п. 1 якого, згідно Додатку № 7 від 01.06.2017 до Договору виконавцем були надані послуги з комп'ютерного програмування сайту замовника.

Вартість виконаних робіт склала 5 321,00 грн. (п. 3 Акта виконаних робіт №30/06).

Вказані вище Акти виконаних робіт підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Факт здійснення відповідачем оплат вартості виконаних позивачем робіт згідно зазначених Актів підтверджується долученими до позовної заяви банківськими виписками по рахунку ФОП Сергеєва О.О.

10.05.2018 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 07.05.2018 № 0705.1, в якій вимагав від ТОВ «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» сплати, в тому числі заборгованості за виконані ФОП Сергеєвим О.О. роботи згідно Додатку № 4 в сумі 40 882,25 грн., згідно Додатку № 6 - 16 322,00 грн., згідно Додатку № 7 - 5 321,00 грн.

Відправлення зазначеної вимоги на адресу ТОВ «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення в цінний лист з відбитком календарного штемпеля відділення Укрпошти від 10.05.2018.

Вимогу від 07.05.2018 № 0705.1 відповідач отримав 24.05.2018, що підтверджується доданим до позовної заяви рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 5484.

Однак, як стверджує позивач, станом на день звернення ним з даним позовом до суду відповідач не виконав своїх договірних обов'язків щодо повної оплати виконаних робіт.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 854 Цивільного кодексу України, після остаточної здачі роботи, яку виконано належним чином і в погоджений строк, замовник зобов'язується сплатити підрядникові обумовлену ціну, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач розрахунки з позивачем у повному обсязі та своєчасно не провів, його заборгованість на час розгляду справи по суті становить: за роботи, виконані згідно Додатку № 4 - 40 882,25 грн.; за роботи, виконані згідно Додатку № 6 - 16 322,00 грн.; за роботи, виконані згідно Додатку № 7 - 5 321,00 грн., всього - 62 525,25 грн.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що обов'язок замовника щодо оплати виконаних робіт згідно Додатків №№ 6-7 у відповідача не виник, оскільки роботи повинні були виконуватись лише після здійснення відповідачем передоплати, суд враховує, що Акти виконаних робіт № 15/06 від 15.06.2017 та № 30/06 від 30.06.2017 підписані з боку відповідача без будь-яких зауважень, крім того, умови укладеного між сторонами Договору не передбачають заборону на дострокове виконання зобов'язання з виконання робіт виконавцем.

Враховуючи викладене, а також відсутність в матеріалах справи доказів сплати спірної заборгованості, вимоги позивача щодо стягнення 62 525,25 грн. боргу за виконані роботи суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п. 8.4. Договору за неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань нарахував відповідачеві 9 901,44 грн. пені та 12 420,30 грн. штрафу.

Відповідно до п. 8.4. Договору, при порушенні стороною зобов'язань, передбачених цим договором, винна сторона на вимогу іншої сторони, виплачує пеню в розмірі від вартості таких невиконаних зобов'язань за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків вказаної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пеня за порушення грошового зобов'язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

У ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до розрахунку позивача, долученого до позовної заяви, пеня за порушення відповідачем грошових зобов'язань, розрахована наступним чином.

За Додатком № 2: від суми боргу 31 960,00 грн. за період з 16.02.2017 по 09.03.2017 пеня склала 539,38 грн.; від суми боргу 30 140,00 грн. за період з 01.03.2017 по 09.03.2017 - 208,09 грн.

За Додатком № 3: від суми боргу 50 000,00 грн. за період з 01.03.2017 по 17.03.2017 - 652,05 грн.; на суму боргу 20 000,00 грн. за період з 18.03.2017 по 05.04.2017 - 291,51 грн.; на суму боргу 72 167,00 грн. за період з 01.04.2017 по 27.04.2017 - 1 439,39 грн.

За Додатком № 4: від суми боргу36 062,00 грн. за період з 16.06.2017 по 15.12.2017 - 4 620,88 грн.

За Додатком № 5: від суми боргу 26 039,00 грн. за період з 16.04.2017 по 12.06.2017 - 1 062,96 грн.; від суми боргу 26 040,00 грн. за період з 01.05.2017 по 12.06.2017 - 784,77 грн.

За Додатком № 6: від суми боргу 16 322,00 грн. за період з 01.06.2018 по 15.06.2018 - 228,06 грн.

За Додатком № 7: від суми боргу 5 321,00 грн. за період з 01.06.2018 по 15.06.2018 - 74,35 грн.

Слід зазначити, що позивач невірно визначив період нарахування за Додатками №№ 2, 3, 5, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.

Крім того, за прострочення оплати понад тридцять днів, позивач за Додатками №№ 3, 4, 5 нарахував відповідачу штраф у розмірі 10% від суми боргу за кожним Додатком окремо.

Водночас, відповідачем у відзиві на позов заявлено про застосування позовної давності щодо стягнення штрафу та пені, нарахованих по Додатках №№ 2-5.

Крім того, відповідач, посилаючись на норми ст. ст. 217, 222, 230, 232 Господарського кодексу України, вважає, що позовна давність про стягнення неустойки обмежується строком у шість місяців з дня коли зобов'язання щодо сплати мало бути виконано відповідачем.

Виходячи з положень ст. ст. 256, 258 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. ст. 260, 261 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Що стосується наведених вище доводів відповідача, слід зазначити, що нормою ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду (п. 2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Таким чином відповідачу слід відрізняти позовну давність - строк існування права на звернення до суду про стягнення пені, від строку протягом якого позивач має право нараховувати пеню.

Верховним Судом України у постанові від 18.05.2016 у справі № 6-474цс16 та у постанові від 08.06.2016 по справі № 6-3006цс15 було наголошено, що аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Оскільки останнім днем строку нарахування пені, з урахуванням здійснених відповідачем оплат, за Додатком № 2 є 08.03.2017, за Додатком № 3 - 16.03.2017, 04.04.2017 та 26.04.2017, за Додатком № 4 - 15.12.2017, за Додатком № 5 - 11.06.2017, за Додатком № 6 - 15.06.2018, за Додатком № 7 - 15.06.2018, суд дійшов висновку, що останнім днем строку для звернення до господарського суду з вимогами про стягнення пені за Додатком № 2 є 08.03.2018, за Додатком № 3 - 16.03.2018, 04.04.2018 та 26.04.2018, за Додатком № 4 - 15.12.2018, за Додатком № 5 - 11.06.2018.

Судом встановлено, що ФОП Сергеєв О.О. звернувся до господарського суду Київської області 15.06.2018, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на конверті, в якому надійшла позовна заява.

Враховуючи викладене, позивачем пропущено строк позовної давності звернення до господарського суду з вимогами про стягнення пені, нарахованої по Додатках №№ 2, 3, 5.

Щодо вимог про стягнення штрафу, нарахованого на суму простроченого понад 30 днів зобов'язання, суд, враховуючи встановлені вище дати прострочення, зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу строку позовної давності про стягнення штрафу по Додатках 2, 5.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Розглянувши заяву відповідача про застосування строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення пені, суд прийшов до висновку, що така підлягає частковому задоволенню, оскільки строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення пені за зобов'язаннями з оплати виконаних робіт, які встановлені Додатками №№ 2, 3, 5, сплинув. Відповідно, до стягнення з відповідача підлягає пеня, нарахована за зобов'язаннями по Додатках №№ 4, 6, 7.

Здійснивши перерахунок пені, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає до стягнення пеня в розмірі 4 921,31 грн.

Відносно заяви відповідача про застосування строку позовної давності в частині позовної вимоги про стягнення штрафу, остання судом також задовольняється частково в частині стягнення штрафу за зобов'язаннями з оплати виконаних робіт, які встановлені Додатками №№ 2, 5.

Перевіривши розрахунок штрафу, нарахованого на суму простроченого понад 30 днів зобов'язання по Додатку № 4, суд встановив, що він є арифметично вірним, складеним відповідно до умов договору та вимог закону, відтак підлягає задоволенню повністю в сумі 7 212,40 грн.

Таким чином, підсумовуючи викладене, позовні вимоги про стягнення пені та штрафу задовольняються судом частково та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 4 921,31 грн. пені і 7 212,40 грн. штрафу, в решті слід відмовити, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 7 918,14 грн. інфляційних втрат та 2 246,37 грн. 3% річних, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку 3% річних вбачається, що останні розраховані наступним чином.

За Додатком № 2: від суми боргу 31 960,00 грн. за період з 16.02.2017 по 09.03.2017 3% річних склали 57,79 грн.; від суми боргу 30 140,00 грн. за період з 01.03.2017 по 09.03.2017 - 22,30 грн.

За Додатком № 3: від суми боргу 50 000,00 грн. за період з 01.03.2017 по 17.03.2017 - 69,86 грн.; на суму боргу 20 000,00 грн. за період з 18.03.2017 по 05.04.2017 - 31,23 грн.; на суму боргу 72 167,00 грн. за період з 01.04.2017 по 27.04.2017 - 160,15 грн.

За Додатком № 4: від суми боргу36 062,00 грн. за період з 16.06.2017 по 19.12.2017 - 551,30 грн.

За Додатком № 5: від суми боргу 26 039,00 грн. за період з 16.04.2017 по 12.06.2017 - 124,13 грн.; від суми боргу 26 040,00 грн. за період з 01.05.2017 по 12.06.2017 - 92,03 грн.

За Додатком № 6: від суми боргу 16 322,00 грн. за період з 01.06.2018 по 15.06.2018 - 20,12 грн.

За Додатком № 7: від суми боргу 5 321,00 грн. за період з 01.06.2018 по 15.06.2018 - 6,56 грн.

Як зазначалось вище, позивачем не враховано, що день оплати не вважається днем прострочки виконання грошового зобов'язання, відтак, здійснивши перерахунок 3% річних, за виключенням з періодів розрахунку дат здійснення відповідачем оплат, суд зазначає, що 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 2 222,32 грн.

Збитки від інфляції позивач нарахував за зобов'язаннями по Додатках №№ 3, 4, 5 за періоди, аналогічні періодам нарахування 3% річних.

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що такі підлягають стягненню з відповідача повністю у заявленій позивачем сумі, а саме 7 918,14 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов частково та ухвалює рішення про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 84 799,42 грн., яка складається з: 62 525,25 грн. основного боргу, 4 921,31 грн. пені, 7 212,40 грн. штрафу, 7 918,14 грн. інфляційних втрат та 2 222,32 грн. 3% річних.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМ.АЙ.КЕЙ.» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 17, ) на користь фізичної особи-підприємця Сергеєва Олександра Олександровича (02140, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 62 525 (шістдесят дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять) грн. 25 коп. основного боргу, 4 921 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять одну) грн. 31 коп. пені, 7 212 (сім тисяч двісті дванадцять) грн. 40 коп. штрафу, 7 918 (сім тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 14 коп. інфляційних втрат, 2 222 (дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 32 коп. 3% річних та 1 572 (одну тисячу п'ятсот сімдесят дві) грн. 62 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.11.2018.

Суддя О.В. Щоткін