ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1094/18

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Новікова Н.А.

судді: Добреля Н.С. Г.І.Сальнікова

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши справу в порядку загального позовного провадження

за позовом Державного підприємства "Вовчанське лісове господарство", 62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Жовтнева, 19, ;

до Приватного підприємства "Аквалар", 61058, м Харків, вул. Іванівська, 1, ;

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача :

1 - Державне лісове агентство лісових ресурсів України, 01601, м. Київ, вул. Ш. Руставелі, 9-а;

2- Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 6-підїзд, 2 поверх ;

3 - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5 Держпром, 6-підїзд, 6-7 поверх, ;

про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008

за участі представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_22., довіреність №б/н від 20.03.2018;

відповідача - Чаговець А.А., довіреність №б/н від 03.01.18;

третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача :

1.- ОСОБА_22., довіреність №70 від 07.07.2018;

2.- не зявився;

3.- Алексенко А.А., довіреність №32-20-0.14-7/62-18 від 10.01.2018.

Суть спору:

До господарського суду Харківської області звернулось Державне підприємство "Вовчанське лісове господарство" з позовною заявою про розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №09- 05/274- 18 від 18.04.2018 (вх. №1094/18 від 23.04.2018) до приватного підприємства "Аквалар" в якій просить розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008, укладений між державним підприємством "Вовчанське лісове господарство" та приватним підприємством "Аквалар", площею 3,5880 га, що розташована у квадраті 100, виділи №2,9, у кварталі 101 виділ №1 Рубіжанського лісництва.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2018 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.00 год. 11.06.2018 року.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від

11.06.2018 у зв'язку з наданням можливості позивачу надати заперечення на вказані клопотання відповідача, було відкладено підготовче засідання на 04.07.2018 о 11.00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від

04.07.2018 продовжено строк підготовчого засідання на ЗО днів та відкладено підготовче засідання на 23.07.2018 о 12.00.

Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 13.07.2018, у зв'язку з відпусткою судді підготовче засідання призначене на 23.07.2018 перенесено на 26.07.2018 о 12.30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.07.2018, у зв'язку з неявкою представників учасників справи у призначене на 26.07.2018 судове засідання, підготовче засідання по справі відкладено на 07.08.2018 о 14.30год..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2018 у звязку з складністю справи, для всебічного та повного розгляду справи призначено колегіальний розгляд справи №922/1094/18.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.08.2018 визначено колегію суддів для розгляду даної справи: Новікова Н.А. - головуючий суддя, суддя Добреля Н.С., суддя Сальнікова Г.І..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2018 справу № 922/1094/18 прийнято до розгляду у складі колегії: Новікова Н.А. - головуючий суддя, суддя Добреля Н.С., суддя Сальнікова Г.І. та призначено підготовче засідання по справі на 15.08.2018 о 14.30.

15.08.2018 у зв'язку з хворобою судді Новікової Н.А. оголошено технічну перерву та відкладено судове засідання на 17.09.2018 о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.10.2018 о 11:00.

У судовому засідання 02.10.2018 відкрито розгляд справи по суті та заслухано вступне слово учасників справи.

Повноважний представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в обґрунтування яких вказав, що на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування» № 480 від 27.07.2007 між ДП «Вовчанське лісове господарство» та ПП «Аквалар» 10.01.2008 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою N2 29 та відповідно до Акту прийому-передачі лісової ділянки у користування відповідачу передано земельну ділянку площею 3,5880 га, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» у кварталі 100 виділ 2, 9, кварталі 101 виділ 1 Рубіжанського лісництва для рекреаційних цілей строком на 49 років. 18.01.2008 вказаний договір зареєстровано у Харківському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування лісами зроблено запис N239. Як вказує позивач, ПП «Аквалар» під час користування лісовою ділянкою грубо порушив умови договору N2 29 від 10.01.2008 та вимоги лісового, водного, земельного законодавства та законодавства у сфері охорони природного навколишнього середовища, а саме на території лісової ділянки, переданої в тимчасове користування, проведені неузгоджені у встановленому порядку меліоративні роботи з застосуванням земснаряду, що призвело до порушення берегової смуги, знищення природних нерестилищ водних живих ресурсів; нанесені значні збитки довкіллю і екосистемі Печенізького водосховища в цілому. На території лісової ділянки без отримання дозвільних документів та погодженням з постійним лісокористувачем збудовані три капітальні будівлі на фундаменті та альтанку, встановлено дощатий капітальний паркан висотою до 2 м по всьому периметру, що унеможливлює доступ лісової охорони на територію лісової ділянки для перевірки її стану і виявлення шкідників, обмежує доступ відпочиваючих до берегової смуги та водного об'єкту, а також проїзд пожежної техніки до єдиного в цьому районі пожежного резервуару і водозабору безпосередньо з водосховища, що загрожує викликати тяжкі наслідки в разі виникнення пожежі. Вказані обставини, на думку позивача, підтверджуються актами перевірки дотримання вимог лісового та земельного законодавства ПП «Аквалар» під час використання в рекреаційних цілях лісових ділянок державного лісового фонду від 17.07.2017 та від 10.01.2018 року, складених державною лісовою охороною ДП «Вовчанське лісове господарство. Разом з цим, як зазначає позивач, 10.01.2018 за результатами перевірки дотримання вимог лісового та земельного законодавства ПП «Аквалар» ДП «Вовчанське лісове господарство» складено та направлено відповідачу припис щодо виявлених порушень лісового законодавства на їх усунення, але визначені приписом порушення не усунуто. При цьому, дії відповідача щодо нецільового використання земельної ділянки лісогосподарського призначення призвели до порушення лісового та водного законодавства, оскільки при виконанні робіт з благоустрою лісової ділянки мають зберігатись ліси та природні ландшафти, дотримуватись правила пожежної безпеки та санітарні правила в лісах, однак, жодного проекту благоустрою лісової ділянки для спорудження як тимчасових будівель та споруд, так і встановлення огорожі навколо відповідної земельної лісової ділянки, що виділена в довгострокове тимчасове користування для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей ПП «Аквалар» з постійним лісокористувачем - ДП «Вовчанське лісове господарство» погоджено не було, що підтверджується актом перевірки від 17.07.2017, а відтак, позивач вказує на те, що паркан та інші споруди, малі архітектурні форми на наданій в користування лісовій ділянці відповідач побудував без розробки проекту благоустрою, без отримання дозвільних документів та без погодженням з постійним лісокористувачем, що підтверджується актом перевірки від 17.07.2017, що є порушенням законодавства. Разом з цим, позивач зазначив, що спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на підставі лісового квитка, однак такий квиток відповідачу не видавався, а отже відповідач незважаючи на свій обов'язок здійснювати охорону лісу від незаконних рубок та інших пошкоджень, забезпечувати раціональне використання лісових ресурсів без заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, відповідно до акту перевірки ДП «Вовчанське лісове господарство» від 17.07.2017 систематично здійснював незаконні рубки дерев, чим грубо порушував умови договору №29 від 10.01.2008 довгострокового тимчасового користування та норм чинного законодавства. Окрім цього, як вбачається з відповідей Бугаївської сільської ради та Старосалтівської ОДПІ, ПП «Аквалар» в 2017 році не сплачував грошові кошти з користування землею, що надає додаткові підстави для розірвання договору тимчасового довгострокового користування. Таким чином, позивач зазначає про те, що відповідач не виконує свої зобов'язання по договору тимчасового довгострокового користування лісовою ділянкою, використовує земельну лісову ділянку у спосіб, який суперечать екологічним вимогам, що відповідно до ст.20, 22, 78 ЛК України, ст. 141 ЗК України та ст.. 651 ЦК України, є підставою для розірвання договору №29.

Повноважний представник відповідача вважає, що вимоги позивача є недоведеними та безпідставними, оскільки відповідач фактично з червня 2012 року не мав доступу до земельних ділянок лісогосподарського призначення і очевидно, не міг нанести шкоду ні прибережній смузі Печенізького водосховища, ні здійснити порубку дерев, ні побудувати паркан, ні побудувати капітальні будівлі на фундаменті і альтанку як це визначено в актах перевірок і приписах позивача, які складені ним в липні 2017 і січні 2018 року, оскілки рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 03.08.17. по справі №617/1684/16-ц у справі за позовом ПП «Аквалар» до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області та гр. ОСОБА_6, і гр.ОСОБА_1, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області; ДП «Вовчанське лісове господарство»; гр.ОСОБА_7; гр. ОСОБА_8; гр. ОСОБА_9; гр. ОСОБА_10; гр. ОСОБА_11 гр. ОСОБА_12, гр. ОСОБА_13, гр. ОСОБА_14 гр. ОСОБА_15 про усунення перешкод в користуванні лісовою ділянкою, скасування розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 334 від 18.06.2012. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва, які знаходяться за межами населених пунктів на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області громадянам України» і скасування державних актів на право власності на землю встановлено, що в межах земельної ділянки переданої ПП «Аквалар» у довгострокове користування встановлено, що в межах встановлено, що відповідно до розпорядження № 334 № 335 від 18.06.2012 року винесеного Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області, в межах лісової ділянки переданої у користування відповідачу сформовані інші земельні ділянки, які в подальшому передані у власність і користування громадянам України, а тому твердження позивача про порушення ПП «Аквалар» земельного, лісового та водного законодавства, а також порушення умов договору щодо нецільового використання орендованої лісової ділянки є безпідставними та необґрунтованими. Щодо тверджень позивача про несплату відповідачем земельного податку, відповідач зазначає, що докази позивача, а саме відповіді Бугаївської сільської ради та Старосалтівської ОДПІ, надані позивачем на підтвердження факту несплати відповідачем грошових коштів за користування землею до Бугаївської сільської ради Вовчанського району Харківської області, є неналежними та не достовірними та надав докази, які спростовують дані твердження позивача.

Представник третьої особи 1 підтримав позовні вимоги позивача та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник третьої особи 3 залишив розгляд справи на розсуд суду.

Протокольною ухвалою від 02.10.2018 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні до 30.10.2018 о 12.00.

У судовому засіданні 30.10.2018 повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги та просив розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008, укладений між державним підприємством "Вовчанське лісове господарство" та приватним підприємством "Авалар", площею 3,5880 га, що розташована у квадраті 100, виділи №2,9, у кварталі 101 виділ №1 Рубіжанського лісництва.

Повноважний представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, колегія суддів встановила наступне.

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування» № 480 від 27.07.2007 надано ПП «Аквалар» лісову ділянку площею 3,7000 га в довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісового фонду, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» у кварталі 100 виділ 2, 9, кварталі 101 виділ 1 Рубіжанського лісництва для рекреаційних цілей строком на 49 років.

10.01.2018 на підставі розпорядження Харківської обласної державної адміністрації «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування» № 480 від 27.07.2007 між позивачем та відповідачем укладено договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008, відповідно до п. 1.1 якого постійний лісокористувач (позивач), згідно розпорядження Харківської обласної державної адміністрації № 480 від 27 липня 2007 року, передає, а тимчасовий лісокористувач (відповідач) приймає лісову ділянку площею 3,5880 га у довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісогосподарського призначення, що знаходиться у кварталі 100 виділ 2, 9, квартал 101 виділ 1 Рубіжанського лісництва.

Згідно п. 1.2, 1.3 та 1.4 договору лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей терміном на 49 років. Використання корисних властивостей лісової ділянки для рекреаційних цілей здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища з додержанням правил планування і санітарних вимог. Порядок та умови здійснення лісокористування лісовою ділянкою для рекреаційних цілей визначається відповідно до нормативних актів України.

Пунктами 3.1, 3.2 та 3.3 договору встановлено, що користування лісовою ділянкою є платним. Розмір плати за користування лісовою ділянкою встановлюється виходячи з ліміту її використання і не може бути меншим розміру, встановленого нормативними документами. Плата за спеціальне користування лісовою ділянкою перераховується тимчасовим користувачем до відповідного бюджету самостійно.

Згідно п. 6.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами по Договору і діє на протязі 49 (сорока дев'яти) років.

На виконання умов договору відповідно до Акту прийому-передачі лісової ділянки від 17.01.2008 позивачем передано позивачу у користування земельну ділянку площею 3,5880 га. Як вбачається з акту земельна ділянка передається за рахунок земель кварталу 100 (виділ № 2 лісові культури берези повислої віком 28 років, середня висота 10 м, середній діаметр 10 см, клас бонітету 1А, тип лісу В2ДС, повнота 0,65, запас деревини на 1 га 63 м3; виділ № 9 лісові культури сосни звичайної віком 51 рік, середня висота 19 м, середній діаметр 20 см, клас бонітету 1А, тип лісу В2ДС, повнота 0,65, запас деревини на 1 га 299 м3); кварталу 101 (виділ № 1 лісові культури сосни звичайної віком 46 років, середня висота 18 м, середній діаметр 16 см, клас бонітету 1 А, тип лісу В2ДС, повнота 0,80, запас деревини на 1га277 м3) Рубіжанського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство» Вовчанського району, Харківської області. Межі лісової ділянки закріплені межовими знаками у кількості 29 шт. у вигляді металевих та деревяних стовпчиків.

18.01.2008 вказаний Договір зареєстровано у Харківському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, про що в книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування лісами зроблено запис №39.

Як вбачається з Додаткової угоди №29/1 від 14.08.2008 до договору №29 від 10.01.2008 сторони домовились встановити річну сплату за користування лісовою ділянкою в розмірі 18162,46 грн.

Додатковою угодою №29/2 від 21.09.2012 до договору №29 від 10.01.2008 сторони домовились встановити річну плату на 2012 рік за користування лісовою ділянкою в розмірі 15563,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом дії договору починаючи з січня 2008 по березень 2018 сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення в розмірах визначених договором, що підтверджується платіжними дорученнями, квитанціями та виписками з банківського рахунку відповідача (арк. справи 52-120 II том). Окрім цього відповідно до інформаційної довідки з офіційного сайт Державної фіскальної служби України (арк. справи 162 І том) у ПП "Аквалар" не має податкового боргу, що свідчить про сплату коштів за користування лісовою ділянкою згідно договору №29.

Як стверджує позивач, відповідач використовує лісову ділянку площею 3,5880 га не за цільовим призначенням, що підтверджуються актами перевірки дотримання вимог лісового та земельного законодавства ПП «Аквалар» під час використання в рекреаційних цілях лісових ділянок державного лісового фонду від 17.07.2017 та від 10.01.2018 року, складених державною лісовою охороною ДП «Вовчанське лісове господарство», а також приписом щодо виявлених порушень лісового законодавства на їх усунення вих. №10-05/11-18 від 10.01.2018. Окрім цього, позивач вказує на те, що відповідач здійснює спеціальне користування лісових ресурсів без необхідного для цього лісорубного чи лісового квитка, водночас відповідачем на території лісової ділянки без дотримання дозвільних документів збудовано три капітальні споруди на фундаменті та альтанку, а також встановлено 2 метровий дощатий паркан по всьому периметру лісової ділянки що унеможливлює доступ працівників лісової охорони до лісової території, а також обмежує доступ проїзду пожежної техніки до пожежного резервуару та водозабору, що є порушенням законодавства; окрім цього позивач зазначає про те, що відповідач не здійснює сплати земельного податку, а тому вище перелічені дії відповідача свідчать про істотне порушення договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою на підставі чого позивач просить розірвати договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008 посилаючись на ст. ст. 20, 22, 78 ЛК України, ст. 141 ЗК України та ст. 651 ЦК України.

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на недоведеність та необґрунтованість підстав наведених ДП «Вовчанське лісове господарство» для розірвання договору №29, оскільки в межах лісової ділянки переданої ПП «Аквалар» у користування, сформовані інші земельні ділянки, які розпорядженнями Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 334 № 335 від 18.06.2012 передані у власність іншим фізичним особам, про що беззаперечно відомо позивачу, а тому відповідач обмежений в користуванні лісовою ділянкою, а відтак доводи позивача про нецільове використання відповідачем лісової ділянки, здійснення спеціального лісокористування, а також зведення споруд та парканів та обмеження в доступі до території лісової ділянки є безпідставними. Крім цього відповідач зазначає, що ним добросовісно сплачувалась орендна плата та інші необхідні платежі згідно умов договору, на підтвердження чого надано платіжні доручення, квитанції та виписки з банківських рахунків відповідача, а тому твердження позивача про несплату земельного податку є безпідставними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, предметом позову є розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008, з підстав істотного порушення відповідачем умов договору. Таким чином, об'єктом дослідження при розгляді даної справи є встановлення обставин, які свідчать про наявність підстав для розірвання даного договору.

Станом на момент укладення договору № 29 чинним законодавством було передбачено два види користування змельними ділянками, а саме: право довготроковго тимчасового користування земельною ділянкою, де користувачем, в якості плати за землю, сплачувався змельний податок та оренда земельної ділянки, де орендарем сплачувалась орендна плата в розмірах та порядку встановленому відповідними методиками. В даному випадку колегія суддів, виходячи з аналізу умов договору та кваліфікуючи правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем та виникли з договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою №29 від 10.01.2008, вважає такі відносини, відносинами тимчасового довгострокового користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення, які регулюються земельним, лісовим, господарським та цивільним законодавством.

Відповідно до ст.1 ЛК України, лісова ділянка - це ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Лісові ділянки можуть бути вкриті лісовою рослинністю, а також постійно або тимчасово не вкриті лісовою рослинністю (внаслідок неоднорідності лісових природних комплексів, лісогосподарської діяльності або стихійного лиха тощо). До не вкритих лісовою рослинністю лісових ділянок належать лісові ділянки, зайняті незімкнутими лісовими культурами, лісовими розсадниками і плантаціями, а також лісовими шляхами та просіками, лісовими протипожежними розривами, лісовими осушувальними канавами і дренажними системами.

Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 55, ст. 57 ЗК України до земель лісового фонду належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно- оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково- дослідних робіт тощо. Порядок використання земель лісового фонду визначається законом.

Відповідно до ст. 50 та ст. 51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об'єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об'єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об'єктів стаціонарної рекреації.

Статтею 16 Лісового кодексу України передбачено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Згідно зі ст. 18 цього Кодексу, об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт. Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами на підставі рішення відповідних органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з постійними користувачами лісами та органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Пунктом 6 ч.1 ст.31 Лісового кодексу України до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території віднесено прийняття рішень про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст обласного та республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Як встановлено матеріалами справи, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації «Про надання лісової ділянки в довгострокове тимчасове користування» № 480 від 27.07.2007 надано ПП «Аквалар» лісову ділянку площею 3,7000 га в довгострокове тимчасове користування лісами за рахунок земель лісового фонду, що знаходяться в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство» у кварталі 100 виділ 2, 9, кварталі 101 виділ 1 Рубіжанського лісництва для рекреаційних цілей строком на 49 років. На підставі чого між сторонами укладено оспорюваний договір довгострокового тимчасового користування №29 від 10.01.2008, п.п.1.1, 1.2,1.3, 4.1, 4.2, якого визначено, що лісова ділянка передається тимчасовому лісокористувачу для рекреаційних цілей терміном на 49 років, використання корисних властивостей лісової ділянки для рекреаційних цілей здійснюється з урахуванням вимог щодо збереження лісового середовища з додержанням правил планування і санітарних вимог, порядок та умови здійснення лісокористування лісовою ділянкою для рекреаційних цілей визначається відповідно до нормативних актів України. Водночас тимчасовий лісокористувач має право: здійснювати господарську діяльність у лісовій ділянці по організації зони відпочинку, зводити тимчасові будівлі та споруди, необхідні для ведення господарської діяльності, в порядку передбаченому законодавством; отримувати продукцію та доходи від господарської діяльності на лісовій ділянці; проводити озеленення території лісової ділянки деревинними та чагарниковими породами за згодою із постійним користувачем; тимчасовий лісокористувач зобов'язаний: приступити до використання лісової ділянки у строки і порядку, встановленому в договорі; використовувати лісову ділянку як зону відпочинку із забезпеченням охорони лісу від пожеж, засмічення, самовільних рубок дерев, чагарників та їх кореневої системи; виконувати встановлені обмеження в обсязі, передбаченому законом; забезпечити вільний доступ працівників лісової охорони, закріпити межі лісової ділянки на місцевості межовими знаками; не порушувати права інших лісокористувачів.

Згідно статті 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 188 ГК України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо,, сторони не досягли згоди щодо розірвання договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір розірвано, договір вважається розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п.7.3 Договору №29 від 10.01.2008 підставами для розірвання договору є: закінчення строку дії Договору; порушення тимчасовим лісокористувачем використання цільового призначення лісової ділянки; за ініціативою тимчасового лісокористувача у разі його відмови від подальшого використання лісової ділянки.

Водночас, позивач просить розірвати договір з підстав не цільового використання відповідачем лісової ділянки, несплати відповідачем грошових коштів за користування лісовою ділянкою та відсутністю у відповідача лісового/лісорубного квитка.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 73 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтями 78 та 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В свою чергу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Щодо посилань позивача про не цільове використання відповідачем лісової ділянки та порушення земельного, лісового та водного законодавства, а саме зведенням без отримання дозвільних документів та погодженням з постійним лісокористувачем капітальних споруд на фундаменті та альтанки, а також встановлення дощатого капітального паркан висотою до 2 м по всьому периметру, суд зазначає наступне.

В якості доказів вчинених відповідачем порушень позивач надає акти перевірки дотримання вимог лісового та земельного законодавства ПП «Аквалар» під час використання в рекреаційних цілях лісових ділянок державного лісового фонду від 17.07.2017 та від 10.01.2018 року, а також на припис щодо виявлених порушень лісового законодавства на їх усунення вих. №10-05/11-18 від 10.01.2018.

Судом досліджено вказані докази та встановлено, що вони складені та підписані одноособово працівниками ДП "Вовчанського лісового господарства", головним лісничим ОСОБА_16, інженером ОСОБА_21, юрисконсультом ОСОБА_22.та директором ОСОБА_18.

Водночас відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017, основними завданнями Державної екологічної інспекції є здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства, зокрема, щодо охорони, захисту, використання і відтворення лісів, до повноважнь якої в разі виявлення відповідних порушень належить, складення актів та приписів дотримання субєктом господарювання лісового законодавства. Такі акти та приписи повинні відповідати вимогам встаноленим Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 09.08.2017 Про затвердження Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, вважає, що надані позивачем акти та припис не можуть вважатись належними та допустимими доказами порушення відповідачем лісового чи земельного законодавства, оскільки вони складені неуповноваженою особою та не відповідають вимогам встановленим Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України №303 від 09.08.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосово якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В матеріалах справи наявне рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 03.08.17. по справі №617/1684/16-ц за позовом ПП «Аквалар» до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області та гр. ОСОБА_6, і гр.ОСОБА_1, треті особи: Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області; ДП «Вовчанське лісове господарство»; гр.ОСОБА_7; гр. ОСОБА_8; гр. ОСОБА_9; гр. ОСОБА_10; гр. ОСОБА_11 гр. ОСОБА_12, гр. ОСОБА_13, гр. ОСОБА_14 гр. ОСОБА_15 про усунення перешкод в користуванні спірною лісовою ділянкою, скасування розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області № 334 від 18.06.2012. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва, які знаходяться за межами населених пунктів на території Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області громадянам України» і скасування державних актів на право власності на землю, на підсаві розпорядження № 334 № 335 від 18.06.2012 року винесеного Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області, вказаним рішенням встановлено, що в межах лісової ділянки переданої у користування відповідачу сформовані інші земельні ділянки, які в подальшому передані у власність і користування громадянам України. Вищевикладені обставини, встановлені рішенням суду, свідчать про те, що частиною лісової ділянки користуються інші особи.

Крім того в матеріалах справи містяться листи, зокрема лист-відповідь Революційної сільської ради Вовчанського району Харківської області на адвокатський запит вих. №79 від 21.03.2016 та звернення ДП "Вовчанськк лісове господарство" до прокурора Харківської області вих. №10-05/372-16 від 17.08.2016, в яких вказано, що в межах лісової ділянки переданої у тимчасове користування відповідачу, виділено інші земельні ділянки, майнові права щодо яких зареєстровані за іншими фізичними особами. Відповідні обствини також свідчать про користування частиною спірної ділянки іншими особами.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт користування частиною спірної земельної ділянки іншими особами, твердження позивача що саме відповідачем вчинялись дії, якими було порушено вимоги лісового та земельного законодавтсва, про які зазначає позивач, є суперечливими та недоведеними.

Щодо тверджень позивача про неотримання відповідачем лісорубного квитка для здійснення спеціального використання лісової ділянки, як підстави розірвання договору, то суд вважає дані твердження необгрунтованими, оскільки спірна лісова ділянка надавалась відповідачу для реакреаційних цілей, а не для здійснення спеціального використання лісових ресурсів.

Доводи позивача про несплату відповідачем протягом 2017 грошових коштів за користування земельною ділянкою, спростовуються матеріалами справи, оскільки як вбачається з платіжних доручень, квитанцій та банківських виписок по рахункам (арк. справи 52-120 II том), які додані ПП «Аквалар», відповідач з січня 2008 по березень 2018 року включно сплачував плату за користування лісовою ділянкою.

Щодо наявних в матеріалах справи листів, наданих сторонами, а саме: листа Бугаївської сільської ради Вовчанського району Харківської області вих. 451 від 18.12.2017 та листа Салтівського ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області №2803/9/20-26- 07-24 від 15.12.2017, а також інформаційної довідки з офіційого сайту Державної фіскальної служби України (арк. справи 162 І том), суд зазначає, що по-перше: відповідні документи не містять посилання на спірну змельну ділянку, а по-друге: не містять періодів за які зазначена відповідна інформація, у зв'язку з чим, колегія суддів не приймає їх до уваги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини зокрема згідно Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» (Заява № 63566/00) п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги не підтверджені поданими доказами, спростовуються матеріалами справи, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України, відповідно до якої, у разі відмови у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача - ДП «Вовчанське лісове господарство» (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Жовтнева, 19, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.11.2018.

Головуючий суддя Суддя Суддя Н.А. Новікова Н.С. Добреля Г.І. Сальнікова