ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Дніпро Справа № 908/4247/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на окрему ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.08.2018, постановлену суддею Ярешко О.В., повний текст складено 04.09.2018, у справі №908/4247/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь"

про стягнення 41 922 021, 40 грн. основного боргу за договором № 055/14-ПР від 18.12.2013, 1 675 294, 11 грн. пені, 3 914 541, 50 грн. штрафу, 279 670, 62 грн. річних процентів, 2 882 744, 55 грн. втрат від інфляції грошових коштів

за участю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.08.2018 у справі №908/4247/14 постановлено:

- винести окрему ухвалу про порушення Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області норм Конституції України та Господарського процесуального кодексу;

- начальнику Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути дану окрему ухвалу та повідомити господарський суд Запорізької області у місячний строк з дня її отримання про результати її розгляду згідно статті 246 Господарського процесуального кодексу України;

- усунути виявлені судом недоліки та порушення, запобігти їх повторенню у подальшій діяльності Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області;

- ухвалу направити Головному територіальному управлінню юстиції у Донецькій області та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Приймаючи оскаржувану ухвалу у справі, місцевий господарський суд зазначив, що враховуючи обмежений строк розгляду скарги, встановлений господарським процесуальним законодавством, невиконання Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вимог ухвали суду від 20.08.2018, зокрема, неподання ВПВР матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 14.04.2015 № 908/4247/14 суду для огляду, належним чином засвідчених копій до матеріалів справи № 908/4247/14, а також неподання письмового пояснення по суті скарги призвело до неможливості оцінки судом стану виконавчого провадження. Суд дійшов висновку про порушення Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вимог Конституції України та Господарського процесуального кодексу України, що полягають у невиконанні рішення суду - ухвали господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 у справі № 908/4247/18. Державний виконавець підпорядкований начальнику Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який мав вчинити дії щодо забезпечення виконання ухвали суду.

Не погодившись з вказаною окремою ухвалою господарського суду Запорізької області Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області подав апеляційну скаргу про скасування цієї ухвали.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області посилається на ті обставини, що телефонограми від суду, які отримані 21.08.2018 та 22.08.2018 не могли слугувати підставою для оформлення державним виконавцем відрядження до суду. 28.08.2018 на електронну адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області (на електронну адресу якого помилково направлено судом ухвалу) надійшла копія ухвали від 20.08.2018. Копія вказаної ухвали засобами поштового зв'язку отримана Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області лише 30.08.2018, а надіслана судом невчасно - лише 27.08.2018; на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала оприлюднена лише 28.08.2018. Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області посилається, що скарга, подана позивачем, надійшла на адресу відділу також лише 30.08.2018, проте суд не впевнився в отриманні скарги відділом примусового виконання рішень. Отже, за доводами апелянта, державний виконавець не мав достатнього часу для підготовки заперечень на скаргу, підготовки матеріалів виконавчого провадження, оформлення відрядження. Апелянт зазначає, що відсутність матеріалів виконавчого провадження та відзиву не завадило суду розглянути справу по суті та прийняти ухвалу. Апелянт зазначає і про те, що державний виконавець Шмаков Р.С., якого викликано до суду та зобов'язано надати матеріали виконавчих проваджень, не мав можливості вчинити зазначені дії оскільки перебував на лікарняному.

Позивач та відповідач відзив на апеляційну скаргу не надали. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, зазначив, що ухвала господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 на адресу відповідача також надійшла із запізненням.

Позивач у судове засідання, призначене для розгляду апеляційної скарги, явку свого повноважного представника не забезпечив; про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом у даній справі повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими позивачу направлені копії відповідних ухвал суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на окрему ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.08.2018 у справі №908/4247/14; розгляд скарги призначено в судове засідання на 14.11.2018.

У судовому засіданні 14.11.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги, меж, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази, заслухавши пояснення представників Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та відповідача у справі, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, заслухавши виступи представників відповідача та відділу примусового виконання рішень у судових дебатах, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Господарського процесуального кодексу України, розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2018 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Романа Сергійовича (вих. № 14/5-222ОВ від 13.08.2018). До скарги додано докази її направлення Відділу примусового виконання рішень за належною адресою 13.08.2018. До обов'язків суду не відноситься встановлення дати фактичного отримання адресатом відправлення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафогаз України" прийнято до розгляду; розгляд скарги призначено у судове засідання на 30.08.2018 о 12 год. 30 хв.; викликано у судове засідання стягувача, боржника і головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмакова Романа Сергійовича, якому запропоновано надати: письмове пояснення по суті скарги з його документальним обґрунтуванням; належним чином засвідчені копії (для приєднання до матеріалів справи) та оригінали (суду для огляду) матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 14.04.2015 у справі № 908/4247/14 (ВП № 47934376) та матеріалів зведеного виконавчого провадження № 50235436 (у повному обсязі), в т. ч. докази проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу від 14.04.2015 р. у справі № 908/4247/14; довіреність на представника.

Ухвала підписана суддею 23.08.2018, у цю дату направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень та оприлюднена адміністратором реєстру 28.08.2018, тобто протягом трьох робочих днів, як того вимагає п. 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740, з подальшими змінами і доповненнями, який діяв станом на відповідну дату.

В ухвалі суду зазначено, що отримати інформацію по справі також можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/sud5009/.

Зазначена ухвала згідно з штампом канцелярії господарського суду Запорізької області направлена учасникам справи 23.08.2018.

Доказів вручення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відділенням поштового зв'язку вказаної ухвали матеріали справи не містять.

За положеннями ч. 2 ст. 340 ГПК України про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

У свою чергу, відповідно до ч. 6 ст. 120 ГПК України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Телефонограмою від 21.08.2018 суд повідомив Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про подання Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафогаз України" скарги на дії державного виконавця.

Телефонограмою від 22.08.2018 суд повідомив Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про прийняття скарги до розгляду, призначення її до розгляду у судове засідання на 30.08.2018 о 12 год. 30 хв.; витребував у Відділу примусового виконання рішень матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 14.04.2015 у справі № 908/4247/14 (ВП № 47934376) та матеріали зведеного виконавчого провадження № 50235436 - оригінали суду для огляду; засвідчені копії для приєднання до матеріалів справи.

28.08.2018 о 17:39 год. на адресу електронної пошти Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області судом направлено копію ухвали господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 у справі.

У день судового засідання, призначеного на 30.08.2018, від Відділу примусового виконання рішень засобами електронного зв'язку надійшов відзив на скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафогаз України", в якому зазначено про приєднання виконавчого провадження № 47934376 з примусового виконання наказу № 908/4247/14, виданого 14.04.2015 господарським судом Запорізької області, до зведеного виконавчого провадження, проте, відповідні докази суду не надані.

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Шмаков Роман Сергійович, як і інший представник Відділу примусового виконання рішень, не з'явились для участі у судовому засіданні на виклик суду; про причини неможливості забезпечити явку у судове засідання суд не повідомили.

Враховуючи визначені ч. 1 ст. 342 ГПК України строки розгляду скарги на дії державного виконавця (10 днів) суд першої інстанції без дослідження матеріалів виконавчого провадження прийняв ухвалу від 30.08.2018 про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафогаз України". Підставою для прийняття окремої ухвали у справі відносно Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області стали обставини невиконання вимог ухвали господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 у справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом (ч. 3 ст. 42 ГПК України).

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 43 ГПК України).

Приписами статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; обов'язковості виконання рішень. Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом. Державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями (ст.ст. 7, 8 вказаного Закону).

Принципами державної служби відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну службу" є верховенство права, законність.

Державний службовець зобов'язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України (ст. 8 Закону України "Про державну службу".

За положеннями ч.ч. 6-9 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як встановлено вище, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не виконано вимоги ухвали суду щодо забезпечення явки у судове засідання, про поважність причин незабезпечення явки у судове засідання державного виконавця суд першої інстанції також не повідомлено.

Відсутність матеріалів виконавчого провадження призвела до неможливості оцінки судом стану виконавчого провадження.

Зазначене вцілому свідчить про недобросовісну поведінку Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, як державного органу та учасника даного процесу.

Проте, апеляційний господарський суд не погоджується з посиланням суду першої інстанції на обставини невиконання ухвали суду в частині неподання належним чином мотивованого відзиву/пояснень на скаргу та копій матеріалів виконавчого провадження № 47934376 та зведеного виконавчого провадження № 50235436.

Подання відзиву/пояснень на скаргу, як і визначення їх змісту, є правом учасника справи. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 Відділ примусового виконання рішень не було зобов'язано подати копії матеріалів відповідного виконавчого провадження/виконавчих проваджень, судом не було витребувано документи, а лише запропоновано їх подати. Така пропозиція суду подати докази свідчить про право сторони на їх подання, а не обов'язок, покладений рішенням суду.

Оскаржувана окрема ухвала винесена саме з підстав невиконання Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вимог ухвали суду від 20.08.2018, зокрема, неподання матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у справі суду для огляду, належним чином засвідчених копій до матеріалів справи, а також неподання письмового пояснення по суті скарги.

Згідно зі ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Отже, окрема ухвала виноситься судом як у разі порушення законності, так і у разі наявних недоліків в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу.

Проте, оскаржувана окрема ухвала винесена за невиконання вимог ухвали суду, тоді як відповідних вимог ухвала не містить.

Окрема ухвала не містить посилань на дії державного виконавця чи Відділу примусового виконання рішень, які можливо розцінити як порушення законності чи наявні недоліки в діяльності Відділу примусового виконання рішень. Апеляційний господарський суд не встановив порушень вимог ГПК України з боку Відділу примусового виконання рішень, які стали підставою для винесення оскаржуваної ухвали.

Окрім того, окрема ухвала не містить реальних вказівок щодо заходів, яких має вжити Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, оскаржувана окрема ухвала підлягає скасуванню.

Апеляційний господарський суд зазначає, що згідно п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. Також, відповідно до ч. 4 ст. 43 ГПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Отже, враховуючи обов'язок суду не допускати зловживання сторонами своїми процесуальними правами, з метою встановлення обставин у справі, які мають визначальне значення для розгляду справи, суд має вживати відповідних заходів процесуального примусу, при цьому, обираючи їх таким чином аби не допустити таке зловживання правами під час слухання справи, а не після її розгляду.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи щодо неналежності як повідомлення учасника справи про судове засідання телефонограми суду, оскільки такий спосіб повідомлення допускається ч. 6 ст. 120 ГПК України з урахуванням скорочених строків розгляду скарги.

За наявності сумнівів відносно особи, яка передавала телефонограми, Відділ примусового виконання не був позбавлений права перевірити вказані обставини шляхом звернення до суду (у тому числі і у телефонному режимі).

Отримати інформацію по справі Відділ примусового виконання мав можливість і на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/sud5009/

Отже, Відділ примусового виконання рішень з 21.08.2018 обізнаний про надходження скарги позивача на дії державного виконавця до суду та з 22.08.2018 обізнаний про прийняття судом до провадження вказаної скарги.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду справи, у зв'язку із чим, посилання скаржника на те, що ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 було отримано невчасно, що не надало можливість Відділу примусового виконання підготуватися до судового засідання, як на підставу для скасування окремої ухвали, є безпідставними.

У свою чергу, Відділ примусового виконання рішень не заперечує обставини отримання копії ухвали господарського суду Запорізької області від 20.08.2018 до дати судового засідання, що у будь-якому разі, зобов'язує особу виконати вимоги судового рішення або повідомити суд про неможливість виконання вимог ухвали суду з наведенням поважних причин її невиконання (в частині забезпечення явки державного виконавця у судове засідання).

Обставини перебування на лікарняному державного виконавця, так само як і обставини необхідності додаткового часу для підготовки матеріалів виконавчого провадження, мали бути доведені до суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених вище обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вживалися своєчасні та достатні заходи для завчасного повідомлення Відділу примусового виконання про винесену судом ухвалу та її зміст, за умови добросовісного виконання своїх процесуальних обов'язків Відділом примусового виконання рішень.

Відносно реєстрації відділенням поштового зв'язку відправлення лише 27.08.2018, апеляційний господарський суд зазначає, що вказана ухвала була передана судом для відправлення (згідно вихідного штампу на ухвалі) 23.08.2018, причини такої тривалої обробки відправлення не залежали від суду.

Положення ч. 5 ст. 242 ГПК України (надсилання судом копії судового рішення учаснику процесу в електронній формі протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі) не діють до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Керуючись ст.ст. 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на окрему ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.08.2018 у справі №908/4247/14 задовольнити.

Окрему ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.08.2018 у справі №908/4247/14 скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повна постанова складена 19.11.2018

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко