ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" листопада 2018 р.м. Одеса Справа № 916/255/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 12);

до відповідача: ZERNOEXPORT DMCC (Будівля Голдкрест Екзекютів, офіс 1002, Джумейра Лейк Тауерс, Дубаі, ОАЕ, поштовий ящик 336178);

про стягнення 17 329 956, 32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Стоцький В.В. - довіреність №0910/18 від 09.10.2018р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ZERNOEXPORT DMCC, в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість в розмірі 17 329 956,32 грн., яка виникла у зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Контрактами №BS/ZE-S-2 від 21.07.2017р. та №BS/B-ZE від 04.08.2017р. Крім того, позивач також просив суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2018р. відкрито провадження у справі № 916/255/18, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

З огляду на необхідність належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, який, як зазначено позивачем у позовній заяві, знаходиться за адресою: Будівля Голдкрест Екзекютів, офіс 1002, Джумейра Лейк Тауерс, Дубаі, ОАЕ, поштовий ящик 336178, вищевказаною ухвалою суду підготовче засідання у справі призначено на 29 серпня 2018р. о 11 год. 00 хв., провадження у справі зупинено до зазначеної дати.

Крім того, вищевказаною ухвалою суду було передбачено, що у випадку, якщо повідомлення про місце та час розгляду справи не буде вручено відповідачу своєчасно, за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, суд врахує це і здійснить розгляд справи в день наступного судового засідання - 10.10.2018р. об 11:00.

21.02.2018р. позивачем до суду подано клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (а.с.46).

28.02.2018р. Господарським судом Одеської області на адресу Головного територіального управління юстиції, на виконання Договору між Україною та Об'єднаними Арабськими Еміратами про взаємну правову допомогу у цивільних та комерційних справах від 26.11.2012р. та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. № 1092/5/54 (із змінами та доповненнями), з метою належного повідомлення відповідача у справі - ZERNOEXPORT DMCC, який знаходиться, як зазначено позивачем у позовній заяві, за адресою: Будівля Голдкрест Екзекютів, офіс 1002, Джумейра Лейк Тауерс, Дубаі, ОАЕ, поштовий ящик 336178, було направлено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ", ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.02.2018р. по справі №916/255/18, доручення про вручення документів виклик (повідомлення) про день судового розгляду, а також підтвердження про вручення документів з належним чином засвідченими перекладами на англійську мову.

20.03.2018р. на адресу суду від Головного територіального управління юстиції в Одеській області за вх.№6487/18 надійшло повідомлення про повернення доручення Господарського суду Одеської області у зв'язку з необхідністю належного оформлення відповідних документів.

Враховуючи усунення судом недоліків, які зумовили повернення доручення суду, листом від 28.03.2018р. Господарським судом Одеської області на адресу Головного територіального управління юстиції було направлено належним чином оформлені матеріали доручення, для подальшого їх скерування органам іноземної держави.

17.04.2018р. до суду надійшов лист Головного територіального управління юстиції в Одеській області стосовно перенаправлення до Департаменту міжнародного права матеріалів доручення з проханням про їх направлення до компетентних органів Об'єднаних Арабських Еміратів.

Ухвалою суду від 29.08.2018р. провадження у справі №916/255/18 поновлено.

29.08.2018р. позивачем було подано до суду клопотання про здійснення перерви у підготовчому засіданні, у зв'язку із неможливістю прибуття до суду представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ".

Приймаючи до уваги, що ухвалою суд від 13.02.2018р. було визначено наступну дату судового засідання, у судовому засіданні 29.08.2018р. судом було оголошено перерву до 10.10.18 об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні, призначеному на 10.10.2018р., судом було оголошено перерву до 07.11.2018р. та продовжено строк підготовчого провадження до 28.11.2018р., про що винесено відповідну ухвалу.

02.11.2018р. до суду супровідним листом від Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшли отримані за результатом виконання доручення документи.

06.11.2018р. судом було вручено представнику позивача супровідний лист разом із доданими до нього документами для здійснення їх перекладу на українську мову.

07.11.2018р. до канцелярії суду від ZERNOEXPORT DMCC надійшла заява (а.с.109-110), в якій відповідач зазначив про невиконання ним зобов'язань за спірними контрактами та підтвердив наявність заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Проаналізувавши вказану заяву, суд дійшов висновку, що остання за своїм змістом є заявою про визнання позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов, а також надав суду клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи, серед яких, зокрема міститься переклад наданої Міністерством закордонних справ та міжнародного співробітництва Об'єднаних Арабських Еміратів відповіді, якою повідомлено про неможливість вручення судового доручення ZERNOEXPORT DMCC через неточності адреси особи.

Відповідач у судове засідання, призначене на 07.11.2018р. не з'явився. Натомість про розгляд справи обізнаний, про що свідчить наявна в матеріалах справи вищевказана заява, яка за своїм змістом є заявою про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до пунктів 1 додаткових угод №1 до контрактів №BS/ZE-S-2 від 21.07.2017р. та №BS/B-ZE від 04.08.2017р. (а.с.22-23, 34-35), будь-який спір, що виникає за контрактом або в зв'язку з ним, підлягає передачі на розгляд і остаточне вирішення до Господарського суду Одеської області. Правом, що регулює контракти сторонами визначено матеріальне право України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спір правомірно передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Вирішуючи питання щодо права, яке застосовується судом, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 43 розділу VI "Колізійні норми щодо договірних зобов'язань" Закону "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Враховуючи погодження сторонами при вирішення спорів застосування матеріального права України, саме вказане законодавство підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" (Продавець) та ZERNOEXPORT DMCC (Покупець) було укладено контракт №BS/ZE-S-2 від 21.07.2017р. (Контракт 1) (а.с.18-21) та контракт №BS/B-ZE від 04.08.2017р. (Контракт 2) (а.с.30-33).

Відповідно до вказаних контрактів Позивач зобов'язався продати та поставити Відповідачу соєві боби українського походження, врожаю 2016р. насипом (далі Товар) на умовах встановлених Специфікаціями до Контрактів.

21.07.2017р. сторонами була укладена Специфікація №1 до Контракту 1, якою було встановлено обов'язок Позивача поставити 1200 т. (+ 10 %) соєвих бобів українського походження, врожаю 2016р. насипом. Строки поставки з 21.07.2017 по 25.08.2017р. Умови поставки СРТ Миколаєвський морський порт, Україна. В свою чергу відповідач зобов'язався сплатити позивачу 12 649 200 грн.

Відповідно до Митної декларації UA504120/2017/106284 від 17.08.2017р. було задекларовано на експорт Відповідачу 1252,815 т. соєвих бобів, ненасіннєвих, врожаю 2016р. на суму 13 205 922,92 грн.

04.08.2017р. сторонами була укладена Специфікація №1 до Контракту 2 (а.с.36-37), якою було встановлено обов'язок позивача поставити 400 т. (+ 10 %) соєвих бобів українського походження, врожаю 2016р. насипом. Строки поставки з 04.08.2017 по 25.08.2017р. Умови поставки СРТ Миколаєвський морський порт, Україна. В свою чергу, відповідач зобов'язався сплатити Позивачу 3 753 600 грн.

Відповідно до Митної декларації UA504120/2017/106285 від 17.08.2017р. (а.с.38-39) було задекларовано на експорт Відповідачу 439,475 т. соєвих бобів, ненасіннєвих, врожаю 2016р. на загальну суму 4 124 033,40 грн.

Відповідно до пунктів 3.1 Контрактів оплата вартості Товару здійснюється протягом 120 календарних днів з моменту оформлення митної декларації на експорт.

Натомість відповідачем поставлений товар оплачено не було, доказів зворотного матеріали справи не місять.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 191, 192 цього кодексу.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов'язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви від 07.11.2018р., відповідач визнав позов в повному об'ємі. Вказану заяву підписано директором ZERNOEXPORT DMCC та засвідчена печаткою.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи вантажно митних декларацій, що підтверджують перетинання товаром кордону, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вказує наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд доходить висновку про необхідність повернення з державного бюджету 50% сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" судового збору на суму 129 974,68 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи задоволення судом позовних вимог, а також повернення позивачу з державного бюджету України частини судового збору у сумі 129 974,68 грн., витрати по сплаті судового збору у іншій частині у сумі 129 974,68 грн. (50 відсотків судового збору), згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.129,130,191,232,236-238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ZERNOEXPORT DMCC (Будівля Голдкрест Екзекютів, офіс 1002, Джумейра Лейк Тауерс, Дубаі, ОАЕ, поштовий ящик 336178, Emirates NBD, Jumeirahbranch, Dubai, type: current account ANo: 001 AED IBAN: AE1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) основну заборгованість у сумі 17 329 956 /сімнадцять мільйонів триста двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість/ грн. 32 коп., судовий збір у сумі 129 974 /сто двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири/ грн. 68 коп.

3. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН СОРС ІНТЕРНЕШНЛ" (04050, м.Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ) судовий збір у сумі 129 974 /сто двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири/ грн. 68 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-замхідного апеляцімйного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 19 листопада 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська