ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.м. ХарківСправа № 922/2385/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного АТ "Акціонерна СК "Інго Україна" , м. Київ
до ФОП Віннік Антона Сергійовича , м. Харків
про про стягнення страхового відшкодування в розмірі 17.606,98 грн.
за участю представників:

від позивача - Матлахова Т.В.

від відповідача - Дородних С.В.

1 третя особа (ФОП Яковлєв В.М.) - не з*явилась

2 третя особа ( ТОВ" Сейф Гласс Факторі") - не з*явилась

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року до господарського суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" ( надалі - позивач) та просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Вінник Антона Сергійовича м. Харків ( надалі - відповідач "Експедитор") суму 17.606,98 грн. шкоди за пошкоджений вантаж (скло), який виявлено під час розвантаження автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_2 .

В якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача залучені Фізична особа - підприємець Яковлєв Валентин Миколайович ( Перевізник за договором ) та ТОВ" Сейф Гласс Факторі" як третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ( одержувач вантажу) .

Позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму у розмірі 17.606,98 грн. що є страховим відшкодуванням , оскільки згідно договору страхування № 550216925 від 15.12.2017 року пошкоджений вантаж ТОВ" Сейф Гласс Факторі" було застраховано в ПрАТ "АСК "Інго Україна", пошкодження визнано страховим випадком та виплачено позивачем страхову суму у розмірі 17.606,98 грн.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить суд повністю відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки у діях відповідача який здійснював перевезення, відсутні дії що призвели до пошкодження вантажу. Крім того, як стверджує відповідач , акти про невідповідність якості сировини від 27.12.2017 року та акт за № 55 від 27.12.2017 року є неналежними доказами, оскільки документи не містять посилання на ті обставини , ким саме був складений акт невідповідності сировини та відсутнє посилання на участь у складі комісії представника торгової палати або митниці.

Разом з тим, відповідач посилається на п. 5.2.1 договору № 0510 транспортного експедування від 05.10.2017 року , у відповідності до якого, саме на Клієнта (ТОВ" Сейф Гласс Факторі") покладаються обов*язки завантаження та розвантаження транспортного засобу при перевезенні, про що складається акт здачі-приймання послуг та крім того, у відповідності до Правил заповнення міжнародної ТТН (СМR ) в графі 24 відмічається час та дата прибуття автомобілю та вибуття з-під вивантаження, а у разі виявлення недостачі або бою робиться відмітка в перевізному документі, яку не було вчинено,я к зазначає відповідач . ( а.с.117-124).

ТОВ" Сейф Гласс" ( третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача надала письмові пояснення щодо отримання страхового відшкодування в розмірі 17.606,98 грн. у відповідності до звіту № 434 щодо проведення інспекційних робіт. Просить суд вирішити спір на свій розсуд без участі представника ТОВ" Сейф Гласс" ( а.с. 134).

11.10.2018 року від позивача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія " Інго Україна" надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується з поданим відповідачем відзивом на позовну заяву та вважає, що заперечення є безпідставними та необгрунтованими, при посиланні на ст. 9, 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року.

Так, позивач зазначає, що перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрати ватажу, його ушкодження чи затримка його доставки сталася внаслідок дій або недоглядом позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника , внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути. ( а.с.178-185).

16.10.2018 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. ( а.с. 210-212).

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, що 11.09.2015 року між ТОВ "Сейф Гласс Факторі" та Болгарською торговою фірмою " TRKYA GLASS BULGARІA EAD" було укладено контракт за № 11-09-15 ( а.с.159-162). У відповідності до предмету контракту, продавець зобов*язався продати , а Покупець купити товар скло марки " ФЛОАТ СКЛО" . Держава виробник продукції Республіка Болгарія.

З метою перевезення придбаного вантажу ТОВ "Сейф Гласс " укладає договір № 0510 від 05.10.2017 року транспортного експедирування з ФОП Вінник А.С. (" Експедитор") , а відповідач в свою чергу укладає договір № 0510 від 05.10.2017 року транспортного експедирування з ФОП Яковлєвим В.М.( Перевізник за договором ) ( а.с. 16-28).

За змістом договору транспортного експедування за № 0510 від 05.10.2017 року , ФОП Вінник А.С. зобов*язався організувати виконання чи виконати або забезпечити перевезення вантажів Клієнта автомобільним транспортом в міському, приміському, міжміському та в міжнародному сполученні, в достатньому об*ємі транспортно - експедиторських операцій і послуг, фрахтуючи для цих цілей, Договорами перевезення вантажів, автотранспорт сторін - Перевізників.

При здійсненні перевезення , сторони домовились керуватися "Статутом автомобільного транспорту" , "Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" в окремих випадках сторони по даному договору застосовують норми " Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПГ) від 19.05.1956 р. з наступними змінами та доповненнями Європейської угоди про міжнародне перевезення небезпечних вантажів (ДОПОГ) від 30.09.1957 р.

На підставі договору транспортного експедування за № 0510 від 05.10.2017 року укладеного між ТОВ" Сейф Гласс Факторі" та ФОР Віннік А.С., Експедитор ( п. 8.13) взяв на себе відповідальність за збереження прийнятого до перевезення вантажу Клієнта з моменту його отримання представником Експедитора ( водієм поданого під завантаження автотранспортного засобу , про що робиться відмітка в СМR ) від вантажовідправника і до моменту його передачі вантажоодержувачу. У разі виявлення недостачі, пошкодження або втрати вантажу при наданні відповідного Акту, завіреного належним чином відповідальними особами Експедитора ( підписання акта водієм-експедитором обов*язково) Експедитор відшкодовує Клієнту понесені у зв*язку з цим збитки в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює цивільно-правові відносини при здійсненні автомобільних перевезень.

У відповідності до 8.11 договору транспортного експедування № 0510 від 05.10.2017 року укладеного між ФОП Віннік А.С. та ФОП Яковлєв В.М., Перевізник взяв на себе відповідальність за збереження прийнятого до перевезення вантажу Експедитора з моменту його отримання представником Перевізника ( водієм поданого під завантаження автотранспортного засобу) , про що робиться відмітка . У випадку виявлення недостачі, ушкодження або втрати вантажу при наданні відповідного Акту , завіреного належним чином відповідальними особами Перевізника ( підписання акта водієм-Перевізником обов*язково), Перевізник відшкодовує Експедитору понесені у зв*язку із цим збитки в повному обсязі у відповідності до вимог чинного законодавства, яке регулює цивільно-правові відносини при здійсненні автоперевезень.

За вимогами страхової компанії ФОП Віннік А.С. не належним чином виконав свої зобов'язання щодо збереження вантажу, що в свою чергу, призвело до бою скла та виникнення у позивача збитків у вигляді сплати страхового відшкодування.

У контексті статті 4 Господарського процесуального кодексу України та статті 3 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Відповідачем не надано жодного аргументованого правового доказу того, що позивач при укладенні спірного договору порушив вимоги чинного законодавства, а після його укладання не виконав свої зобов'язання щодо виконання умов цього договору.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Стаття 931 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 316 Господарського кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

Стаття 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" від 01 липня 2004 року № 1955-IV встановлює, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування, що встановлено ст.12 Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, 05.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сейф Гласс Фактор" та Фізичною особою підприємцем Вінником Антоном Сергійовичем було укладено договір за № 0510 транспортного експедирування . У відповідності до предмету договору в порядку та на умовах визначених даним договором Експедитор ( відповідач по справі) за дорученням Клієнта, від свого імені за плату і за рахунок Клієнта взяв на себе зобов*язання організувати виконання чи виконати або забезпечити виконання ( визначається в Заявках):

- перевезення вантажів Клієнта автомобільним транспортом в міському, приміському , міжміському та в міжнародному сполученні ;

- інших , в необхідному та достатньому об*ємі, транспортно-експедиторських операцій і послуг, в тому числі допоміжних і супутніх перевезенням вантажів транспортно-експедиторських послуг, пов*язаних з перевезення вантажів Клієнта Вантажоодержувачам, фрактуючи для цих цілей, Договорами перевезення вантажів, автотранспорт третіх осіб - Перевізників. ( а.с.16-22).

Даний договір укладений у відповідності з нормами діючого законодавства України, в т.ч. "Уставу автомобільного транспорту УРСР", "Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" в окремих випадках застосовуються норми "Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПГ) від 19.05.1956. з наступними змінами та доповненнями "Європейської угоди про міжнародне перевезення небезпечних вантажів (ДОПОГ) від 30.09.1957.( п. 2.2 договору).

Сторони погодили, що послуги вказані в п. 2.1 договору, вважаються виконаними Експедитором у відповідності до умов даного Договору і Заявок до нього, якщо вантажі Клієнта доставлено до місця призначення, сторони не мають одна до одної претензій - що підтверджується відміткою в СМR або ТТН Вантажоодержувача. ( п. 2.4 договору). В підтвердження наданих Експедитором Клієнту послуг за даним Договором, по кожній Заявці Експедитор складає Акти здачі - прийому транспортно-експедиторських послуг , які підписуються сторонами даного договору ( п. 2.5 договору).

Для виконання вищевказаного договору з метою організації перевезення вантажу між ФОП Вінник А.С. та ФОП Яковлєвим В.М. було укладено договір № 0510 від 05.10.2017 року про транспортне експедування та договір - заявку про транспортні послуги № 1212 від 12.12.2017 року. ( а.с.23-28).

У відповідності до договору-заявці за № 1212 від 12.12.2017 року сторони погодили :

маршрут - перевезення Тирговиште (Болгарія) - Бердичев ( Житомирська обл.)

вантаж для перевезення - скло в ящиках 9 шт.

тип автомобілю - DАF

дату завантаження - 19.12.2017 по 09.10.2017 рік

митний перетин - "Порубне"

адресу розвантаження - Житомирська обл., м. Бердичев, вул. Нізгурецька,16

суму фрахту - 24.750,90 грн.

форму оплати - оплата безготівкова по факту завантаження

В примітках до заявки "Виконавець" зобов*язався - забезпечити збереження та цілісність перевізного вантажу. ( а.с.29).

У відповідності до договору - заявки вантаж ( скло) було прийнято для перевезення ФОП Яковлєвим В.М., за участю водія ОСОБА_8 , автомобілем НОМЕР_3, НОМЕР_2, за маршрутом перевезення Болгарія - Україна.

27.12.2017 року під час розвантаження автомобіля НОМЕР_4, НОМЕР_2, було виявлено пошкодження вантажу ( побиття скла ), що підтверджується актом за № 55 та звітом № 434 про проведення інспекційних робіт який здійснив ФОП Расін А.А. ( а.с.47-48).

У відповідності до акту від 27.12.2017 року, комісією було встановлено, що за результатами першого вхідного контролю сировини було оглянуто скло 2.2 мм зелене 3210х1900 мм 3843,00 м2 поставлене від " ТRAYKF GLASS BULGARІА ЕАD" за супроводжуючими документами : інвойс № від 19.12.2017 року, документ , що підтверджує якість сировини - сертифікат походження № 039000870.

Під час розвантаження автотранспортного засобу DАF д.н НОМЕР_9 напівпричеп д.н. НОМЕР_7, було встановлено методом візуального контролю, побиття одного ящика скла ( 70 листів) , що загальною площею становить 427,00 м2, ящик за № 17ВР105134. При огляді пошкодженого скла відбулася фотофіксація. За висновками комісії було вирішено : прийняти сировину на склад, ВТК перевірити дану партію товару на складі. Інформацію щодо виявленого факту передати відповідним службам. Службі постачання проінформувати страхову компанію ( а.с.52-53).

Разом з тим, 15.12.2017 року ТОВ" Сейф Гласс Факторі" та Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія " ІНГО Україна" уклали договір страхування № 550216924.17 ( а.с.30-34). У відповідності до умов страхування , Страховик ( позивач по справі) взяв на себе зобов*язання при настанні страхового випадку відшкодувати Страхувальнику матеріальну шкоду відповідно до умов даного договору та в межах страхової суми, а Страхувальник зобов*язався сплатити страхову премію у визначеному розмірі та в узгоджені сторонами договірні строки ( п. 1.1. договору). У відповідності до предмету договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, які не суперечать закону, які пов*язані з перевезенням вантажу, а саме : тоноване флоат скло, зелене листове скло 3210х1900 ( 9 шт. ), упаковка вантажу - дерев*яні ящики, вага - 22.000 кг. ( перевізник ФОП Вінник А.С., автомобіль НОМЕР_3, НОМЕР_2 ). Страхова сума за договором погоджена у розмірі 100 % від вартості вантажу та складає 219.642,82 грн. ( п. 3 договору).

Відповідно до звіту № 434 про проведення інспекційних робіт ( сюрвейерський огляд товарно-матеріальних цінностей : листового зеленого флоат - скла торгової марки SІSЕКАМ товщиною 2.2 мм в ящиках, визначення розміру матеріальної шкоди в результаті побиття скла під час транспортування вантажу з Болгарії" ( а.с.36-39) було виявлено що одне вантажне місто ( ящик) має пошкодження (бите) скло. Після підрахунку пошкодженого товару було виявлено побиття 70 листів зеленого флоат-скла торгової марки SІSЕКАМ розміром 3210х1900 мм, товщиною 2.2 мм в ящику номер 17ВР105134. Як було встановлено інспектором , даний товар для застосування на виробництві не підлягає та в подальшому підлягає здачі на вторинну переробку ( п. 6 висновку).

У відповідності до кінцевого висновку встановлено, що товар пошкоджений при його транспортуванні. Всього пошкоджено товару ( побиття скла) на загальну суму 875,35 USD ( без врахування вартості митних платежів, ПДВ та фрахта ). Вартість придатних залишків - пошкодженого листового скла при здачі його на вторинну переробку становить 2.467,00 грн.

Акт № 55 від 27.12.2017 складався уповноваженими особами вантажоодержувача, перевізника на підставі наявних товаро- транспортних документів, яким визначено, що вхідний контроль якості сировини (скла), який затверджений директором з виробництва комерційного відділу, ППВ завідуючим складом та водієм автотранспортного засобу ОСОБА_8 ( а.с.51).

Судом встановлено, що відносини , що виникли між позивачем та відповідачем у зв'язку з укладенням заявки №1212 від 12.12.2017 року до договору №0510 від 05.10.2017 за правовою природою є відносинами, пов'язаними з міжнародним перевезенням вантажу.

Відповідно до ст.1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. Для цілей цієї Конвенції "транспортний засіб" означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19.09.1949.

Згідно зі ст.9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.

Статтею 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частина 4 ст.909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедируванння одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Статтею 13 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що експедитор здійснює страхування вантажу та своєї відповідальності згідно із законом та договором транспортного експедирування.

Відповідно до частини 3 ст.14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно зі ст.526, 629 Цивільного кодексу України, пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У спірному договорі передбачено зобов'язання організувати перевезення, що не суперечить приписам Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363, вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення. Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку. Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язки та відповідальність сторін щодо їх додержання. Експедитор транспортний - працівник, який забезпечує виконання комплексу операцій транспортно-експедиторського обслуговування під час перевезення вантажів. Перевізник - фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Відповідно до п. 3.1. Правил, договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники).

Стаття 924 Цивільного кодексу України зберігає принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов'язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов'язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов'язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Щодо укладення договору страхування за № 550216924.17 від 15.12.2017 року між ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" та ТОВ" Сейф Гласс Факторі" судом встановлено наступне, так у відповідності до приписів статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування" визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до умов вказаного договору страхування, позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

27.03.2018 року страхувальник звернувся до ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. ( а.с.62).

На підставі вищевказаного договору ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17 606,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3963 від 05.04.2018 року ( а.с.64).

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 Цивільного кодексу України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Матеріалами справи підтверджується, що укладений 15.12.2017 року між ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (позивач, страховик) та ТОВ" Сейф Гласс Факторі" (страхувальник) страховий договір є договором добровільного страхування майнових інтересів Страхувальника, які не суперечать закону, що пов*язані з перевезенням вантажу, а саме тоноване флоат скло, зелене листове 3210х1900 ( 9 шт.) перевізником якого являється ФОП Вінник А.С. ( а.с.30-34).

Згідно до статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги повністю підтверджені поданими доказами, водночас заперечення відповідача проти позову є необгрунтованими, а відтак, суд задовольняє позов повністю.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено до стягнення виключно судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору у розмірі 24234,01 грн., враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідачів.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вінник Антона Сергійовича ( АДРЕСА_1 іпн. НОМЕР_8) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" ( м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявска,33 р/р 4395 в ПАТ" ОТП Банк", МФО 300528, ) суму страхового відшкодування в розмірі 17 606,98 грн. та судовий збір 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексу. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 20.11.2018 р.

Суддя Л.С. Лаврова