У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 листопада 2018 року

м. Чернігів

справа № 927/838/18

Суддя Господарського суду Чернігівської області Оленич Т.Г., перевіривши матеріали позовної заяви №21 від 09.11.2018

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АСУ ПРАЙМ", юридична адреса: вул. Чернігівська, 1-А, м. Винниця, 21017

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПОСТАЧ", вул. Шевченка,82, к.8, смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, 17600

про стягнення 17997грн.97коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з відповідача 17997грн.97коп. основного боргу та, як зазначено у прохальній частині позовної заяви, 329грн.97коп. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань, що виникли на підставі договору поставки №05/03/18 від 05.03.2018.

Відповідно до ст.172 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов’язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно із ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, реєстроване поштове відправлення визначається як поштове відправлення, що приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. При цьому, розрахунковим документом є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Таким чином, за змістом положень вищенаведених Правил, доказом, що підтверджує прийняття оператором поштового зв'язку поштового відправлення для пересилання - є виданий ним відправникові розрахунковий документ встановленої форми.

Також, відповідно до п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення відправником заповнюється бланк опису у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, відповідно до спеціальної норми господарського процесу та загального порядку надання послуг поштового зв'язку належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є: розрахунковий документ, виданий відправникові оператором поштового зв'язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання, та опис вкладення до цього листа, в якому має бути зазначений перелік всіх вкладених до листа документів.

До позовної заяви, яка надійшла до Господарського суду Чернігівської області 15.11.2018, додано тільки копію фіскального чеку, датованого 12.11.2018. Разом з тим, позивачем в підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів не надано другого обов’язкового документу, а саме - опису вкладення до цінного листа, в якому б значився перелік документів, вкладених до даного відправлення.

Крім того, фіскальний чек, як доказ, що свідчить про прийняття поштового відправлення до пересилання, наданий в копії, завіреній з порушенням вимог законодавства, а саме Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, а тому, в силу ч.4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України не може бути розцінений судом як належний доказ надсилання копії позовної заяви та копій доданих до неї документів на адресу відповідача.

Отже, судом встановлено недотримання позивачем вимог ст.172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, в ній відсутній обґрунтований розрахунок суми основого боргу, щодо стягнення якої заявлено позовні вимоги, не доданий до позовної заяви такий розрахунок й у вигляді окремого документу.

Також, ані в тексті позовної заяви, ані окремим документом позивачем не зазначено про попередній розрахунок суми судових витрат.

Позивачем у позовній заяві не зазначено та не додано до неї окремого документа з підтвердженням того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АСУ ПРАЙМ" не подано іншого позову (позовів) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕТ ПОСТАЧ" з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримані вимоги п.3,9,10 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, вимоги до письмових доказів, що подаються учасниками справи, викладені у ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчують в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55.

Відповідно до п.5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".

Огляд ксерокопії письмових документів, які додані позивачем до позовної заяви, свідчить що вони не засвідчені в установленому законодавством порядку, оскільки на них міститься лише відбиток печатки та підпис невідомої особи.

Отже, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АСУ ПРАЙМ" № 21 від 09.11.2018 має бути залишена без руху для надання позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що визначена ним в позовній заяві ціна позову не відповідає вимогам, викладеним в прохальній частині позовної заяви №21 від 09.11.2018.

Керуючись ст. 91, 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу протягом 7(семи) календарних днів з моменту отримання ухвали суду від 19.11.2018 про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- належних доказів надсилання на адресу відповідача доданих до позовної заяви копій документів, а саме – опис вкладення до цінного листа з повним переліком документів, які направлялись на адресу відповідача, та фіскальний чек.

- обґрунтованого розрахунку суми основного боргу;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

-копії письмових доказів, доданих до позовної заяви, які мають бути засвідчені належним чином у відповідності до порядку, встановленому Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003.

3. Роз’яснити позивачу, що у відповідності до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в разі не усунення ним недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала підписана 19 листопада 2018 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

З текстом даної ухвали можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя                                                    Т.Г. Оленич